324 PAUL SPESSIVTSEFF [10] 



sistnämnda företeelsen inträffar i de fall, när en hona, som icke hunnit 

 få tillräcklig näring, blir befruktad, och har av mig observerat^ "*"° 

 gånger. Två sådana honor blevo efter parningen isolerade och u 

 några timmar undersökta. Könsapparaten visade sig så/äl fo/e som 

 efter parningen outvecklad, oaktat att sädesgömmet var fullt med säd. 

 Honorna blevo i dessa fall befruktade i det ögonblick, när de stucko ut 

 bakkroppen ur den påbörjade, korta gången, som gjorts av dem vid 

 basen av en kiopp eller ett grönt skott. 



Resultaten av ovanstående undersökningar kunna sammanfattas på 

 följande sätt: 



i) Scolytiis laevis förpuppar sig djupt nere i basten, på bottnen av 

 en särskild gång, vars ingång larven tilltäpper med en tät propp av 

 borrmjöl. Under första hälften av sommaren förstöra de ur puppan ut- 

 kläckta skalbaggarna proppen utan att förtära densamma och borra sig 

 genast ut i dagsljuset. De skilja sig till sitt utseende på intet sätt från 

 de gamla djuren. 



2) Innan de unga skalbaggarna börja sin fortplantning, äta de inten- 

 sivt en viss tid. 



3) Näringsgnaget varar vid varm, solig väderlek endast 4 — 5 dagar. 



4) Näringsgnaget antager mycket olikartade former. Den vanligaste 

 formen är förstörelsen av årsskott och fjolärsskott både på ytan och inuti 

 (fig. i), till följd varav blad och hela skott torka och ofta avfalla. Under 

 artificiella förhållanden nöja sig skalbaggarna, urståndsatta att nära sig 

 på skotten, med den tjocka barken på stammarna, där de göra, var för 

 sig, korta, hakformiga gångar. 



5) Könsorganen hos de unga, nykläckta djuren äro icke fullkomligt 

 utvecklade (fig. 2). Undersökningarna hava visat, att deras fortsatta ut- 

 veckling, som försiggår mycket hastigt, helt och hållet är beroende 

 av näringsgnaget. 



6) Näringsgnagets korta varaktighet förklaras därav, att könsapparaten 

 hos den unga Scolytus laevis (fig. 2) är relativt mera utvecklad än hos 

 andra undersökta arter, som icke tillhöra släktet Scolytus (fig. 3). 



Hittills gjorda undersökningar och de korta meddelanden, som lämnats 

 av WlCHMANN- och GORNOSTAEV om näringsgnaget hos Se. pruni.pyg- 

 maeus och nigtilosus, såväl som de amerikanska entomologernas arbeten, 

 lämna ännu icke tillräckligt material för definitiva slutsatser rörande 

 näringsgnagets orsaker, betydelse och långvarighet hos splintborrarna 

 i allmänhet. Denna fråga kan lösas "endast efter detaljerade studier av 

 de ännu relativt litet undersökta morfologiska och biologiska känneteck- 

 nen hos splintborrarna, vilka hittills artificiellt förenats till ett släkte. 



