BIHANG TILL K. SV, VET.-AKAD. HANDL. BAND 14. AFD. IV. N:0 2. 25 



sin Gry Hus biguttulus, och borde den förra derför kanske rik- 

 tigast bära detta namn. 



Gen. Gomphocerus Thunberg. (Br. v. W — l). 



Antennerna i spetsen Uuhhliht förtjockade; föröfrigt öfver- 

 ensstämmer detta slag te med det föregående. 



Antennerna äga en högst karakteristisk form, hvilken företer 

 en nästan öfverraskande likhet med den hos dagfjärilarne. Hos 

 honan är antennklubban emellertid ej fullt så typiskt utpräglad. 

 I »Prodromus der Europäischen Orthopteren» (Brunner v. 

 Wattenwyl) finner man uppgifvet såsom slägtskillnad mellan 

 Stenobothrus och Gomphocerus, att det förra slägtet äger 

 tympanum clausum det senare tymp. subapertum el. semi- 

 apertum '). Hvilken betydelse man än gifver åt dessa termer^ 

 så är en sådan slägtkaraktär icke hållbar. Jag har i det före- 

 gående visat, att man hos slägtet Stenobothrus kan urskilja 

 tvänne olika typer af trurahålan, för hvilka jag användt respek- 

 tive benämningarne tympanum clausum och t. semiapertum. 

 Af de arter af si. Gomphocerus, som vi hittills räkna till den 

 skadinaviska faunan, öfverensstämmer den ena (G. maculatus 

 Thtjnberg) fullständigt med typen H inom si. Stenobothrus 

 och äger alltså ett typiskt tympanum clausum, den andra 

 (G. rufus L.) har en tympanalform, som kan anses stå midt 

 emellan tymp. semiapertum och clausum. 



1. G. maculatus Thunberg. 



Pronoti sidokölar vinkligt b(>jda. Elytra's area costalis 

 utan dilatering ofvan öronöppningen, jemnsmal och sträckande 

 sig långt iitom vingens midt, saknar vena adventiva; subcostal- 

 fält betydligt smalare än diskfältet, det sistnämnda hos c^ med 

 mycket starka och upphöjda tvärådror; första radialfältet hos 

 ö^ mycket smalt (Se fig. 10, Tab. H). Typiskt tympanum 

 clausum. Antennklubba helt svart (hos $ temligen svagt 

 utbildad). — Till färgen föröfrigt betydligt varierande: grå, 

 grön, brun- eller rödaktig, oftast hvitfläckig, marmorerad, under- 

 till blekare; täckvingar med en väl markerad hvit vingfläck 



') Den betydelse Brunner v. Wattenwyl fäst vid dessa namD, synes 

 mig ganska sväfvande. 



