BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 14, AFD. IV. N:0 5. 11 



Skyddad af snäckskalet och Eremitkräftans klor, befriad 

 från nödvändigheten att förflytta sig för att fly undan sina 

 fiender eller uppsöka sin föda, behöfver den icke någon kraf- 

 tigare muskulatur eller någon fastare hud. Kroppsväggens 

 svaghet är sålunda en följd af det skyddade och beqväma 

 lifvet i snäckan, men den är tillika sannolikt orsaken till den 

 kanske största egendomligheten hos djuret, nemligen saknaden 

 af könsdrägt. Jag har i Bohuslän anträffat två fullt utbildade 

 honor, fulla med mogna ägg, hvilka icke visade något annat 

 tecken till könsdrägt än det redan niimda, att öfversta fot- 

 fliken blifvit något förstorad. Icke ens den första af de för- 

 ändringar en iSereisfot undergår mot tiden för könsprodukternas 

 mognad, nemligen att fotens båda grenar börja divergera från 

 hvarandra, har hos dessa exemplar inträdt. Visserligen är 

 icke någon fullt utvecklad hane af N. f. inquilina känd, men 

 de i flet föregående anförda skälen för, att könsdrägt icke kan 

 finnas hos det ena och saknas hos det andra könet, gälla 

 äfven här. Det torde alltså kunna betraktas som säkert, att 

 äfven hanen saknar könsdrägt. 



Könsdrägten sammanhänger naturligtvis med det pelagiska 

 lif de epitoka Nereisformerna föra. De förändringar fötterna 

 undergå afsc att göra dem till simorgan i stället för kryp- 

 organ. 



Det är visserligen mycket sannolikt att, såsom vanligen 

 antagcs, de bladlika bihangen på parapodierna kunna tjenst- 

 göra som respirationsorg9.n, — hvarje förstoring af hudens yta 

 medf(')r ju, för så vidt huden är mjuk ocli under densamma 

 finnas blodkärl, möjlighet till en lifligare respiration. Dock 

 lyder fötternas hela byggnad på, att de framför allt äro ställ- 

 flyttningsorgan. Också äro de könsmogna Nereisindividerna 

 betvdligt snabbare simmare än de atoka, och röra sig i 

 vattnet icke blott genom svängningar af hela kroppen utan 

 äfven genom hastiga slag med parapodierna. Det sätt, pn 

 livilket dessa äro anordnade till simorgan, vittnar om en hög 

 o-rad af fullkomlio-het. De största hudflikarne sitta bakom 

 borsten. Då foten föres framåt, böjas dessa flikar med lätthet 

 bakåt, så att vattnet fritt får passera mellan borsten utan att möta 

 större motstånd. Då foten deremot föres bakåt, stödas hi;d- 

 flikarne af borsten och böjas icke, utan verka med hela sin yta 

 som åror mot vattnet. Deremot torde de mindre hudflikarne 

 vid cirrernas baser ha ringa betydelse för ställflyttningen. 



