12 A. WIRÉN, OM EN HOS EHEMITKRÄFTOR LEFVANDE ANNE LID. 



Äfven sjelfva borsten visa en egendomlig anordning, genom 

 hvilken de blifva synnerligen lämpliga till simverktyg, 



H varje borst består, som bekant, hos de epitoka Nereis- 

 formerna af två delar, ett skaft och ett årbladslikt eller knif- 

 likt ändstycke, hvilket i ena kanten är fint sågtandadt, i den 

 andra helbräddadt. Andstycket är med basen fästadt i en 

 djup grop på skaftet, tafi. III, jig. 4. Kanten omkring denna 

 grop är delvis öppen baktill, så att ändstycket vid tryck 

 bakifrån kan vridas på det sättet, att den helbräddade kanten 

 föres bakåt, hvaremot den såo-bräddade kanten bibehåller sin 

 plats. Vid tryck bakifrån kan deremot ingen vridning ega 

 rum, emedan skaftets främre kant är fullständig, tafi. III, pgg. 

 2 — 4. Borsten sitta vanligen i flera rader. De som tillhöra 

 samma rad betäcka li varandra i allmänhet framtill med de 

 sågbräddade kanterna. Härigenom förhindras icke ändstyckenas 

 vridning, då foten föres framåt, deremot stödja borsten hvar- 

 andra, då den föres bakåt, och verka då med ändstvckenas 

 bredsida mot vattnet. Dessa borst, hvilka uteslutande före- 

 komma hos epitoka former, äro sålunda så bygda och så stälda, 

 att de verka som åror, hvilkas blad af erfarne roddare ställas 

 vertikalt då de föras bakåt, men horisontalt, då de föras framåt. 



Borstens och fotbladens läo-c och anordnino- visa sålunda, 

 att de egendomliga fötterna hos könsmogna Nereisformer äro 

 förträffliga simredskap. Att de som sådana användas, visar 

 ett aktgifvande på djurens rörelser vid simning. Fötternas 

 ombildning är sålunda en tillpassning till det pelagiska lef- 

 nadssätt, de epitoka formerna föra. Detsamma gäller äfven 

 om öo;onens högre utbildnino-. Om man sålunda imdantager 

 de till sin betydelse okända förändringar, som cirrerna undergå 

 hos hanen, är sålunda hela kcinsdrägten en anordning, som står 

 i samband med den förändrade vistelseorten under ägglägg- 

 ningstiden. 



Aro dessa slutsatser riktiga, så är det lätt att förstå, 

 hvarför A'. /'. mquilina förlorat könsdrägten ^). Den har genom 

 det skyddade och beqväma lifvet i Eremitkräftans skal blifvit 

 så försvagad, att den icke skulle kunna lefva i det fria. 

 Kroppsväggen är så svag, att den lätt skulle slitas sönder, om 



') Dä ännu inga fullt utbildade hanar af denna form äro kända, må 

 det lemnas oafgjordt huruvida dessas cirrer undergå någon förändring, 

 hvilket väi är möjligt, då dessa förändringar väl ej stå i direkt samband 

 med det förändrade rörelsesättct. 



