u. 



nder den tid, som jag egnat mig åt studiet af den sven- 

 ska cestodfaunan, har jag hufvudsakligen rigtat min uppmärk- 

 samhet på de former, som förekomma hos vadare och simfog- 

 lar samt fiskar. Andamålet med mina studier var egentligen 

 att söka utreda cestodernas anatomi och histologi, och jag har 

 arbetat härpå under 3 terminer vid härvarande zoologiskt- 

 zootomiska institution, ty vid insamlandet af material hinner 

 man vanligen ej mer än att bestämma de erhållna maskarne 

 samt konservera dem. Men då det ännu torde dröja en tid, 

 innan jag kan fä detta anatomiska arbete färdigt, anser jag ej 

 ovigtigt att lemna en redogörelse för de former, hvilka jag 

 påträffat. Jag har funnit alla i Sverige iakttagna cestoder 

 utom ett par Bothriocephalusarter ur Xiphias och Orthagoris- 

 cus, hvilka båda fiskar jag ej har haft tillfälle att undersöka. 

 Men däremot har jag erhållit några former, förut ej kända 

 från Sverige samt några, som äro helt och hållet för veten- 

 skapen nya, så väl ur foglar som ur hafs- och sötvattensfiskar. 

 De flesta obduktionerna har jag utfört vid Kristinebergs zoologi- 

 ska station, men äfven en del på olika platser i Östergötland samt i 

 Upsala. De anatomiska och histologiska rön jag hittills gjort äro 

 ännu blott framlagda som föredrag i zoologiska sektionen af Na- 

 turvetenskapliga Studentsällskapet härstädes. Afven torde, innan 

 jag kan anse mig hafva slutat arbetet med bandmaskarne, en 

 resa till Norge vara af nöden, för att jag må få tillfälle att 

 jemföra de norska formerna med de svenska, men framför allt 

 för att erhålla rikligare material. Detta gäller specielt om 

 selachiernas parasiter, hvilka äro svåråtkomliga vid svenska 

 kusten till följd af värddjurens sparsamma förekomst. Så t. ex. 

 har jag på dessa båda somrar, då jag vistats vid Kristinebergs 

 zoologiska station, erhållit endast en Galeus, men intet exemplar 

 af Scymnus, Lämna, Scyllium Spinax eller Chimasra. 



Beskrifningarne af redan kända former äro ofta bristfälliga, 

 och jag har derför ansett lämpligt att upptaga fullständiga 

 diagnoser äfven på de gamla arterna. Man har nämligen ofta 



