BIHAtNG till k. sv. VET.-AKAD. HANOL. band 14, AFD. IV. N:0 10. 7 



typiskt utvecklade formen intager, då mellankäks-apparaten 

 är framskjuten (Fig. 7). 



Såsom bekant uro mundelarne laos Cottus-arterna i all- 

 mänhet begåfvade med en temligen stor rörlighet, och inellan- 

 käken kan efter behag skjutas fram och dragas tillbaka. Denna 

 rörelse åstadkommes genom öfverkäksbenet, derigenom att 

 detta vrider sig omkring en axel, som man tänker sig gå ge- 

 nom ledhufvudets centrum, vinkelrätt mot kroppens längd- 

 riktning (Fig. 6, 7 och 8 f); (den nämda axeln måste natur- 

 ligtvis på figurerna tänkas gå vinkelrätt ut ifrån papperets 

 yta). ( )fverkäksbenet8 öfre kant rör sig härvid framifrån bakåt, 

 och dess undre del, och således äfven den nämda processen, 

 vid hvilken mellankäksbenet är fästadt, kommer då naturligt- 

 vis att förflytta sig i motsatt riktning, hvarigenom hela mellan- 

 käks-apparaten skjutes framåt (Fig. 7). Dervid glider mellan- 

 käksbrosket utefter den ås, som bildar kraniets främre profil- 

 kontur, och kan således endast förflyttas i en riktning parallel 

 med denna. Hos detta exemplar der kraniets främre kontur, 

 såsom förut är nämdt, till följd af nosdelens reduktion är nä- 

 stan vertikal, skulle mellankäks-apparaten således endast kunna 

 röras uppifrån och nedåt. En rörelse i denna riktning kan 

 emellertid ej åstadkommas genom öfverkäksbenets vridning, 

 utan detta verkar derigenom endast framåt och sträfvar således 

 att aflägsna mellankäksbenen från kraniet (Fig. 8). Detta af- 

 lägsnande förhindras dock genom ett ligament, som sträcker 

 sig tvärt öfvcr nosen och trycker åtminstone mellankäkens 

 öfre del intill kraniet (Fig. 8 g). Då nu öfverkäksbenet hos 

 denna individ alltid intager ett sådant läge, att det sträfvar 

 att skjuta mellankäks-apparaten framåt, blifver följden den, 

 att den nedanför det omnämda ligamentet belägna delen af 

 mellankäksbenets inre, vertikala gren tillika med den yttre 

 vertikala, som mest påverkas af öfverkäksbenets ställning, 

 komma att riktas framåt och sålunda böja sig i vinkel mot 

 den öfre vid mellankäksbrosket och kraniets främre parti fästa 

 delen af den inre vertikala grenen, såsom äfven af Fig. 8 sy- 

 nes. Oaktadt mimdelarnes rörlighet således är betydligt in- 

 skränkt, äro dock, egendomligt nog, alla de ledkapslar och 

 ligament, hvilka förena de olika käkdelarne sinsemellan och 

 med kraniets främre del, i det närmaste lika väl utvecklade 

 som hos ett normalt exemplar. 



