BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 14. AFD. IV. N:0 12. 7 



Det är här tvdliot noo-. att åtminstone vid den anoifna 

 tiden höllo sig de flesta större sillarne, med äfven relativt 

 större kroppshöjd och tjockare kropp, längre ut från land, 

 medan de flesta mindre sillarne, med lägre och tunnare kropp, 

 höllo sig närmare land, der de kunde fångas med vad. Men 

 mätningarne visa dessutom, att äfven de mindre sillarne i 

 drifgarnsfångsterna i allmänhet voro högre och tjockare än de 

 lika stora sillarnc i vadfånosterna. I den först anförda fåno- 

 sten, t. ex., der kroppsläugden af de uppmätta exemplaren 

 vexlade från 280 till 338 mm., var största kroppshöjden hos 

 dessa exemplar minst 19 % af kroppslängden; i den andra 

 fångsten, der kroppslängden af de uppmätta exemplaren vex- 

 lade från 245 till 325 mm., var den största uppmätta kropps- 

 höjden endast 18 % af kroppslängden. Om vi här hade att 

 o-öra med en verklio- zoologisk karakter — och såsom sådan 

 har denna skillnad stnndom varit använd — , då vore vi också 

 tvvmgna att skilja mellan drifgarnssill och vadsill från samma 

 sillmassa, lika väl som mellan fefsill och gråhensill eller mel- 

 lan kiviksill och ströming. 



Skillnaden mellan sill och ströming — med den betydelse 

 dessa ord ha hos fiskare — är emellertid den, som klarast och 

 med största rätt blifvit framhållen, allt sedan Linné urskiljde 

 strömine-en såsom en varietet af sillen. Huru härmed förhåller 

 sig, har jag på ett annat sätt försökt få fram ur mätningar 



