16 F. A. SMITT, OM SILLRASERNAS BETYDELSE. 



narsdjupet, går längs vår vestkust söderut ungefär till höjden 

 af Kungsbacka, d. v. s. så låuo-t som det eo-entlio-a inomskärs- 

 fisket af storsill någonsin sträckt sig söderut. 



Med den åsigt, att en och samma sillstam — samma ras, 

 om man hellre vill använda detta ord — rör sio- inom detta 

 område ^), följer oafvisligen det antagande, att sillens upp- 

 trädande höstetid i Skagerack och Kattegat bör vara likartadt 

 med detsamma vid Skottland. Den bästa sillen, den, som ännu 

 ej lekt eller blifvit färdig för leken, bör träffas tidigast, och 

 när endast utlekt sill träifas inomskärs, bör den bättre sillen 

 triiffas utomskärs. Detta antaoande föranledde mig- redan 1878 

 att föreslå anställande af drifgarnsfiskeförsök utanför Bohuslän; 

 och när detta förslag ej gillades, återkom jag 1880, i en 

 vördsam promemoria af den 21 Juli, till samma fråga. »Be- 

 träffande tiden, imder hvilken dessa försök borde göras>;, ytt- 

 rade jag då, »må det tillåtas mig erinra, att det första och 

 vio-tigaste resultat, som af drifgarnsförsöken skulle hemtas, 

 vore just att erfara, när och hvar sillens lek under efteråret 

 försiggår i Skagerack. Visserligen bevisa de iakttagelser man 

 gjort om en del sillyngels storlek vid Bohuslän i Februari 

 och Mars, att denna lek måste ha försiggått under Oktober — 

 December månader; men dessa iakttagelser utesluta naturligen 

 icke den möjligheten, att leken redan tidigare kan börja. Och 

 då, såsom jag ofvan tagit mig friheten erinra, sillen såsom 

 handelsvara har sitt största värde närmast före leken, framgår 

 häraf såsom det önskligaste, att drifgarnsförsöken åtminstone 

 i September kunde börja anställas.» Från denna promemoria 

 härledde sig de sedermera på dåvarande Civilministerns ansvar 

 med statsmedel bekostade drifgarnsfiskeförsök utanför Bohuslän, 

 hvilka icke blott till fullo bekräftat mina uttalade åsigter 

 utan ock, i enlighet med dessa, visat fiskarebefolkningen vägen 

 till ett inbringande höstsillfiske och tryggt kunde anses hafva 

 nått sitt mål, då ett rikligt drifgarnsfiske redan vid slutet 

 af Augusti kunde börja utanför södra Bohuslän, och då jag 

 den 26 September 1882 träffade lekande sill i fångsterna \, ^ 

 till ^/^ sv. mil utanför Marstrandsskären. 



Det var då till fullo bevisadt, att sillen åtminstone i 

 slutet af September lekte utanför Bohuslän, och att hon åt- 



') »Antagligt synes», yttrade jag i min ofvannämnda berättelse 1878, 

 »att alla de tre nämnda fiskena» (Skotska, Norska och Bohuslänska sill- 

 fiskena) »bero af samma större sillstam». 



