jéiijn'drkningar om Jiylophagus Maculalus. 165 



fJugart, må häuda icke utan intresse; och den som sysselsätter 

 sig med undersökningar om Insekters Geographiska utbredning, 

 upplyses derigenom, att Xylophagus maculatiis har sitt hemvist 

 Letydligen högre opp i Norden, än man härlills haft sig bekant. 



Om våren år 1828 var jag i tillfälle att tidigare och oftare 

 an både förut och sedermera besöka en skogstrakt, som för de 

 många utmärkt sällsynta Insekter, h^-ilka der blifvit fångade, till- 

 \ainnit sig icke blott min utan äfven andra Finska Insektsamlares 

 uppmärksamhet, och som i omliggande Socknar allmänt kallas 

 Kolwa, eller Kolwa skogen, samt ligger på sydvestra sidan om 

 Säkvlä eller Pyhäjär\-i Träsk, vid pass 5 mil norr om Abo. En 

 fareld hade för 3 eller 4 år förut till den grad förstört en icke 

 obetydlig flacka af den del af denna skog som tillhör Yläne Ka- 

 pell, alt blott bär och hvar något enda förtorkadt träd ännu stod 

 qvar, men de öfriga lågo nedblåsta, mer och mindre torra eller 

 öfvergångna till förruttnelse. Du jag en dag, i slutet af Maji må- 

 nad, jemte några andra sökte Skalbaggar på denna förbrända skogs- 

 mark, fann en af mina biträdare under barken på en nedfallen 

 förtorkad Asp", som lag på en Berghäll, ett så betydligt antal Pup- 

 ])or, alt han tillkallade mig alt se på dem. Som dessa fÖr mig 

 voro okända, så plockades af dem omkring 50 stycken i en 

 liten flaska, hvilken jag efier min hemkomst ställde på ett fönster, 

 mera af n^"fikenhet att få erfara hvilken Insekt dessa puppor skulle 

 lillliöra, än under hopp alt af dem erhålla några rariteter. Efter 



