168 C.iJiL Jlr. I y 11. S j 11 LU En o 



fürlnäiida skogsflackaii, i en incr.i lorr Asp, var säkert en Llotl 

 tiliràlli^lict, hvilkcii inöjligcn kan förklaras anlingcn af den mörka 

 obrända skogens nära grannskap, eller ock deraf, all den lorra 

 Aspen förcg fiende sonimaren , då äggen lades deruii, kunde hafva 

 varil bcbkuggad af en hop dä ännu uppslående träd. 



Anniärknlngsvärdl är cmcllcnid det, alt under 10 Pirs fur- 

 Icpp, och oakladl jng olaliga gfingcr besökt dcu skng, der jag 

 fuligen seil bfidc laifvcr och puppor af X^lophagus niaculatus, 

 likväl icke cu enda e\cnij)lar deraf blifvit fungadl eller eus seit i 

 sill utvecklade tillstfind. Alaune denna llugas llfslld är sä e|)lienic- 

 libkl kort, att den derförc så ytierst sällan auUälFas? Dcremot 

 i:ilar likväl Professor Fallens uppgift, all deu i Skåne, der den 

 säkert tidigare än hos oss ulkläckcs, langades ännu i Julii månad. 

 Eller måiuie den, för alt i de mörka skogarne komma uärinaie 

 ljuset, uppehåller sig högre ojip på trädstammarna, eller månne 

 den, lika ömtålig för solljuset, som många audra trädäiande In- 

 sekter, och som den i sitt larf- och pu[»pe-lillsiånd sjelf tyckes 

 vara, endast flyger i mörkret eller skynuiiugen ? Eller månne uiöj- 

 ligeu den har någon fiende, som just vid dess utgång ifrån sin 

 förvaudlingsplats genast uppfångar den? Dessa frågor skall väl 

 en framlida erfarenhet närmare besvara. Af den mängd puppor 

 och larfver jag sett, synes det mig sannolikt, all den utbildade 

 flugans sällsynthet icke hör lillskrifvas eu alllfur sparsam propaga- 

 tion hos densamma. 



