A'v mätning af Abo Slotts höjd öfuer h.^Jsylan, m. m. 321 



IJand/. är 1823, sid. 20 följ. A. Almlöfs uppgifter uii Vet. 

 ylcad. Handi. Jör 1839, sid. 300 Jö/J. öfverensslamnia niiadre 

 bäde inom sig och med audra). Men huru Idogl söderut i Fiiilaad 

 delta fcjrhallande äger rum, och om detsamma lika förekommer 

 älven i Finska vikco, derom kunna några hos oss befintliga mär- 

 ken lemua upplysning. I delta afseende borde för trakten vid Abo 

 isynnerhet Gadulins förenämnde afväj;ning begagnas, hvarföre 

 jag redan för någon lid tillbaka besluiit att vid lägligt tillfälle fure- 

 taga denna undersökning; men då ett sSdant svnles mig aflagset, 

 har jag nvligen om denna afvägoing af Abo Slotts giuodrals nu- 

 varande höjd anmodat Förste Landtmätaren i Abo och Björne- 

 borgs Län, iliddaren J. G. Wallenlas, bvilken ock vänskapsfuUl 

 åtagit sig och redan fullbordat densamma. Dervid var angelaget att 

 påfinna elt ställe, som, jfrän år 1 750 till när\'arande tid, genom 

 menniskjo åtgärd eller annan tillfällighet icke undergått någon förän- 

 dring, och ett sådant var det jordfasta hälleberg, hvarpå Slottets 

 uordvesira torn befinnes siå orubbadt. Ga dol in hade funnit ytan 

 deraf vara 24,2 Svenska fot, och nu (i September 1841) befanns 

 den vara 24,95 fot öfvcr hafvels yla vid vattnets medelstånd. På 

 de deremellan förflutna 91 åren hade således berget, med Slottet, 

 höjt sig 1,75 fot, som för 100 år gör 1,92 fot, eller allenast 43 

 procent af Celsianska qvantilclen, eller af den, som på Vesierbolt- 

 niska kusten i Sverige blifvit iakttagen. Hade Biskopen Brovral- 

 lius afvetal detta resultat, och om man far antaga alt förändrin- 

 gen uuder loppet af elt sekel före och efter hans lid varit lika, 



66 



