4 NORDENSKIÖLD, ÖSTERSJÖNS NUTIDA SÖTVATTENSMOLLUSKFAUNA. 



A. d'Ailly, dr Gr. Andersson, dr V. Lundberg, fil. kand. A. 

 Tullgren, herr H. Sell och bokhandlar H. Lynge i Köpen- 

 hamn, kand. A. Luther i Helsingfors m. fl. 



De i Östersjön allmännaste sötvattensmolluskerna äro 

 Limneor. Att närmare diskutera olika Limneaformers art- 

 rätt är icke denna lilla uppsats uppgift. Några anmärk- 

 ningar i denna fråga äro dock nödvändiga. Artgränserna 

 mellan Limneaformerna äro synnerligen svåra att bestämma, 

 ty då i en trakt en form synes vara fullständigt differentierad 

 från de öfriga, så kan man i en annan trakt finna alla möj- 

 liga öfvergångsformer mellan densamma och närstående. Mellan 

 tvenne i vissa vattendrag skarpt sJcilda former Jean man 

 sålunda i andra ej uppdraga någon artgräns. I dr C. A. 

 Westerlunds omfattande, år 1897 publicerade arbete öfver nor- 

 dens land- och sötvattensmollusker^ upptagas för Sverige af 

 släktet Liranea 8 arter och 3 underarter. Till dessa hänföras ej 

 mindre än omkring 70 former och varieteter. Såsom flere för- 

 fattare Semper, Clessin, Hazay m. fl. bevisat, äro en stor del af 

 dessa former dock rent lokala, framkallade af de yttre existens- 

 villkorens ombildande inverkan. För studiet af de nordiska 

 Limneornas formvariation har jag väl undersökt Limneor från 

 närmare ett tusental fyndorter och har då kommit till det 

 resultat: att i Norden L. stagnalis, L. truncatula och L. glahra 

 äro fullständigt själfständiga variationscentra 1. arter, att mel- 

 lan L. ovata och L. auricularia finnas blott otydliga öfvergångs- 

 former, h varför äfven dessa böra betraktas som själfständiga 

 variationscentra och att L. 2ittlustris och L. palustris v. turri- 

 cula Held i somliga trakter äro tydligt differentierade från 

 h varandra, men att i andra trakter mellanformer finnas, hvarför 

 de ej gärna kunna fullständigt skiljas som arter. Öfriga s. k. 

 svenska arter och former äro framkallade af de yttre existens- 

 villkorens inverkan på skalets form, storlek, struktur m. m. 



Af dessa variationscentra förekomma i Östersjön fyra, 

 nämligen L. ovata, L. stagnalis, L. palustris v. turriciila och L. 

 auricularia. Af dessa tyckes L. ovata tåla det saltaste vatt- 

 net. Den förekommer sålunda enligt Munthe i Öresund (Malmö- 

 trakten). Den finnes sedan längs hela kusten ända upp i 

 nordligaste delen af Bottniska viken, äfven där tagen af 

 Munthe. Den träffas öfverallt i stor mängd såväl i de dju- 



' C. A. Westerlund. Synopsis molluscorum extramarinorum Scandinavia. 

 Helsingfors 1897. 



