6 NORDENSKIÖLD, ÖSTERSJÖNS NUTIDA SÖTVATTENSMOLLUSKFAUNA. 



och Tjerven i Upplands skärgård m. fl. I gölar och .sjöar på 

 öar i skärgården, hvilka ständigt hafva sött vatten, finner 

 man former, hvilka öfverensstämma med dem, som lefva på 

 liknande lokaler på fastlandet. Dylika sjöar träffas på Ringsö 

 och Stora Möjan m. fl. öar i Södermanlands- och Upplands 

 skärgård. Flatholmen och Bonden i Bohuslän m. fl. • Lininea 

 stagnalis och L. ovata från yttre delen af skärgården vid 

 östkusten, vid Gotlands och Olands kuster äro särskildt tyd- 

 ligt skilda från alla former af samma art från sött vatten. 

 Ofvergångsformer till dem, som lefva i de stora insjöarne, träf- 

 fas i den inre delen af skärgården i svagt salt vatten. Då 

 öfverensstämmelser liksom skilnader i skalformer ej hun- 

 na klargöras genom beskrifning, har jag låtit fotografera 

 Limneor, dels fossila från Ancylnssjön, dels recenta från Gröt- 

 land och de yttre skären vid Ostkusten, dels från den inre 

 skärgården, dels från större och mindre insjöar. 



A taflan I äro af bildade former af L. stagnalis. N:o 21 

 och 22 äro ett fullväxt exemplar och en unge af den typ af 

 L. stagnalis, som man finner öfverallt i smärre sjöar, åar, 

 dammar o. s. v.; dessa afvika tydligt genom storleken, formen 

 och skalets beskaffenhet från dem af samma art från Ancylus- 

 sjön (1, 2 och 3). N:o 16, 17, 18 och 20 äro från Vettern 

 vid Omberg, Storsjön (Jämtland), Ringsjön (Skåne), Mälaren 

 vid Marieberg. De afvika från 21 och 22 genom betydligt 

 kortare spira, större bukighet och starkare skal. De hafva 

 tydligen en form, lämplig för stränder, utsatta för kraftigt 

 vågsvall. De skilja sig frän dem ur Ancylusaflagringarne 

 (1, 2, o) genom större storlek, större bukighet, relativt mindre 

 spira och mindre konvexa vindningar, slätare skal o. s. v. N:o 

 5, 11, 4, 6, 7 äro recenta Ostersjöformer^ från Grotland, södra 

 Helsingland, Södermanland och Blekinge. De afvika från söt- 

 vattensformerna 16, 17, 18, och 20 genom mindre storlek, mindre 

 bukighet, relativt större spira, mera konvexa vindningar, skrofli- 

 gare skal o. s. v. I ännu högre grad äro de olika 21 och 22. De 

 öfverensstämma däremot mycket nära med L. stagnalis från An- 

 cylussjön. N:o 8 och 9 äro från nordliga delen af Bottniska vi- 

 ken. De äro starkt förkrympta former, betydligt afvikande från 

 dem, som lefva i sötvattenssjöar. De äro äfven ganska olika dem, 

 som lefva i sydligare delen af Östersjön. De skilja sig från dem 



^ Då några af de afbildade exemplaren af L. stagnalis frän Ancylussjön 

 ej äro fullväxta, liar jag äfven afbildat några outvuxna exemplar af de recenta. 



