BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 2. 5 
frankrikes pisolitkalk liksom den från calcaire grossier de 
Mons för Cidaris Tombecki, DES., reserverande namnet Cidaris 
Forchhammeri åt den »af HiIsINGER från Danmarks faxekalk 
afbildade formen, som är en Temmnocidaris». DEsorR hänvi- 
sade nemligen, då han 1846 beskref OC. Forchhammeri till 
HisingerR's Lethiea suecica, pl. 20, fig. 2. Samma hänvisning 
gjordes efter Drsor's exempel af flere följande författare, 
utan att någon märkte misstaget, förr än LUNDGREN! är 1867 
påpekade detsamma, ja, ännu 1875 finnes samma fel kvar hos 
MEUNIER.? 
Den citerade figuren hos HIsINGER föreställer en Leptena 
rugosa. För öfrigt har DEsorR på ett annat ställe” anfört 
HIsInGER's Pl. 20, fig. 2 såsom framställande Caratomus pelti- 
formis, AGAss. MHISINGER afbildar endast en Cidaris och det 
på Pl. 26, fig. 5, hvilken figur för öfrigt kan, såsom LUND- 
GREN anmärker, föreställa hvilken Cidaris-form som helst. 
DeEsorR känner enligt egen uppgift exemplar af Cidaris 
Forchhammeri från Faxe, förvarade i »Köpenhamns museum». 
Jag har genomsökt Köpenhamns Universitets såväl Zoolo- 
giska som Mineralogiska museers samlingar, utan att finna 
en enda verklig Cidaris Forchhammert, DzEs. Alla med detta 
namn betecknade former äro typiska Temmocidaris danica, 
Des. med talrika granul&e i miliärzonen och med coronal- 
impressioner.” 
Ej heller bland danienfossilen från Skåne har jag sett 
någon Cidaris Forchhammeri, plåtar lika litet som taggar. 
Dess af DEsor angifna förekomst i Skandinaviens danien 
måste bero på ett misstag af ett eller annat slag, framkal- 
ladt antingen deraf, att ursprungsbeteckningen genom förvex- 
ling af etiketter blifvit en annan än den ursprungliga eller 
också deraf, att det DEsor tillgängliga materialet ej innehöll 
fullständiga exemplar af Temnocidaris damica. 
Yngre individer af denna art ha nämligen interambu- 
lacralplåtarnes miliärzon svagt utvecklad,” liknande oral- 
och apicalregionernas miliärzon hos äldre exemplar. Häri- 
1 Paleontologiska iakttagelser öfver Faxekalken på Limhamn, Lunds 
Univ. Årsskr., Tome 3, pag. 3, not. 1. 
2 Géologie des environs de Paris, pag. 67. 
3 Catalogue raisonné des Echinodermes, Annales des sciences naturelles, 
Sér. 3, Tome 7, Zoologie, pag. 151. 
< ScHLöÖTER, Die regul. Echiniden d. norddeutsch. Kreide, Abhandl. d. 
K. preuss. Geol. Landesanst., N. F., Hft. 5, pl. 17. 
5 Jmfr ScHLÖTER, sist anförda ställe, pag. 126. 
