BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:04. 25 
f.n. ej göra med tillgång endast till de nämnda två iakt- 
tagelserna. 
Isias clavipes BoEcK. 
Juniores af denna form hafva iakttagits från Maj till 
Juli. Liksom Centropages typicus tillhörande den kontingent 
som jutska strömmen aflemnar till Skageraks fauna är den 
derstädes såsom utvuxen anträffad under en ännu kortare pe- 
riod än den” förra, nämligen Juni—Sept. Under senare delen 
af denna hafva juniores ej träffats blandade med adulti. 
Temora longicornis Ö. F. MULLER. 
Under alla månader -— med undantag ar April — före- 
komma utvecklingsstadier af denna form 1 Skagerak. Dock 
är dervid att märka, att de, liksom äfven de utvuxna, under 
den varmare årstiden uppträda endast fåtaligt eller alls icke 
i ytlagren, men deremot äro talrika på djupare vatten. Den 
visar häruti en slående likhet med Pseudocalanus, med hvilken 
den för öfrigt oftast träffas tillsamman, och kan derföre lika 
litet som denna (eller Calanus finmarchicus) betraktas såsom 
uteslutande endogenetisk 1 Skagerak. Kommande forskningar 
skola utan tvifvel ådagalägga, att dess centrum ligger på en 
något högre breddgrad än Skagerak eller åtminstone står 
under andra hydrografiska villkor än dettas kustområden, 
och att den i Skagerak inhemska stammen årligen rekryteras 
från detta håll. 
En annan likhet med Pseudocalanus visar sig 1 dess eury- 
halina tendens: i baltiska hafvet når den i norr, såvidt hit- 
tills är kändt, åtminstone till Alandshaf, men träffas der, 
enligt NORDoQvisT, åtminstone under den varmare årstiden, 
blott på större djup (180—230 met.); alltså ett bevis för att 
den tillika har en temligen utpräglad stenotherm tendens. 
Metridia longa LUBBOCK. 
Af denna, i inskränkt mening arktiska form, erhölls ett 
fåtal yngre individer den 27 Aug. 1897 på 50—70 met. djup 
vid 5.8 temp. och 33 9/00 salthalt. Detta tyckes antyda, att 
denna, liksom sannolikt några andra till samma kategori 
hörande planktonformer (jfr ofvan Eucheeta norvegica!), hvilka 
i ringa mängd anträffas i det öppna Skageraks djupare deiar 
och på de större fjorddjupen, derstädes fortplantar sig, ehuru 
