BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:04. 49 
sannolikhet ej hafva alstrats i dennas närhet, utan måste till 
en stor del inkomma från andra hafsområden. Utan tvifvel 
eger ett dylikt förhållande rum äfven med Amphioxus i be- 
traktande deraf, att larverna ofta förekomma ymnigt inom 
Bohusläns fjordar, t. ex. inom Gullmarfjorden, ehuru, trots 
mångåriga draggningar, blott helt få och inskränkta fynd- 
orter äro kända, der de fullvuxna djuren erhållas. 
I det ena som andra fallet torde sålunda den infödda 
stammen 1 ej obetydlig grad årligen rekryteras utifrån. Och 
det medel, hvarigenom detta sker, synes vara den jutska 
strömmen, som vid denna årstid når sitt maximum af styrka 
och mäktighet. De utanför Skagerak liggande områden, från 
hvilka sålunda dessa och andra larvformer skulle tillföras 
den svenska kustfaunan, äro närmast Jutlands V.-kust, men 
äfven S. Nordsjökusten ned mot Engelska Kanalen. 
Under dessa förutsättningar skulle vexlingarne 1 dylika 
planktonformers uppträdande i Bohusläns fjordar under olika 
år med skäl kunna tillskrifvas de förhållanden, kustströmmar 
och atmosferiska inflytelser, som hämma eller befordra detta 
sydliga vattens ingång i skärgården, sedan det en gång upp- 
nått det yttre hafsbandet. Faktiskt är nämligen, att de 
rikaste fångsterna af såväl Amphioxus-ungar som Polygordius- 
larver skett inom Gullmarfjorden endast vid sådana tillfällen, 
då en från öppet haf kommande ström satt in mot kusten 
och dess fjordar, men att, när motsatta förhållanden varit 
rådande, de åter derifrån försvunnit. 
