BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 4. 51 
och, åtminstone hittills, icke naturaliserats inom Skagerak 
(= ailogenetiska). 
På grund af Skageraks säregna läge, stäldt som det är 
under hydrografiska inflytelser af synnerligen vexlande art, 
nämligen å ena sidan från ett stort inhaf med bräckt vatten 
(det Baltiska), å den andra från öppna Atlanten på tvänne 
vägar, en sydlig och en nordlig, som hvar för sig lemna till- 
träde för olika vattenslag, måste denna invandring omfatta 
djurformer, vuxna eller outvecklade, af ganska vexlande geo- 
grafisk karakter, som, 1 fall de fortlefva i Skagerak, göra 
detta i en omgifning, som närmast motsvarar deras ursprung- 
liga, och sannolikt följa samma lagar i afseende på köns- 
mognad 0. s. v. som 1 denna. 
På grund häraf torde ett första svar på den uppstälda 
frågan blifva: Tiden för de utvuxna formernas könsmognad 
står 1 närmaste beroende af de resp. djurens geografiska natur 
— om endogenetiska eller allogenetiska — i Skagerak. 
Hvad de först nämnda — de endogenetiska — angår, så 
bevisa de sig såsom sådana derigenom, att de lefva i ytligare 
vattenlager och sålunda äro blottstälda för de hydrografiska 
vexlingarne i dessa under olika årstider. Men om de till följd 
häraf, såsom fullvuxna, ega förmåga att uthärda en salthalt 
och en vattentemperatur af ofta stor amplitud, så framgår 
emellertid af talrika ofvan anförda exempel, att i fråga om 
vissa lifsfunktioner, tiden för könsmognaden och för ungarnas 
kläckning, det omgifvande mediets beskaffenhet har en be- 
stämmande inflytelse. Den faktor som dervid, 1 fråga om 
benthosformerna som det synes uteslutande, gör sig gällande 
är temperaturen. När grundvattensformer tillhörande botten- 
faunan nå könsmognad och utsläppa sina larver vid den var- 
mare årstidens början och detta fortfar till dennas slut samt 
när hos en och samma art, om denna har förmåga af stor ver- 
tikal utbredning, individer som lefva på djupare vatten af- 
lemna ungar senare än de som lefva 1 ytliga lager, så torde 
häri ligga otvetydiga bevis derpå, att dylika djurs utveck- 
lingstid i väsentlig grad bestämmes af den med sommarens 
inträde så småningom mot djupet nedträngande värmen. 
Men hvad som gäller om endogenetiska bottenformer kan 
också, med en ringa modifikation, sägas ega sin tillämpning 
på endogenetiska planktondjur. Den hvilotid i reproduktionen, 
som äfven hos dessa eger rum, synes 1 flertalet fall inträffa 
