BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 7. 3 
Ostrea vesicularis, LAM. 
13 Ostrea vesicularis, LAMARCK, Ånimaux sans vertébres, Bd 6, I, 
1827. Ostrea vesicularis, NILSSON, Petrif. suec., pag. 29, pl. 7, fig. 
8, fig. 5—6. 
1594. Ostrea vesicularis, LUNDGREN, Molluskfaunan i mammillatus- och 
mucronata-zonerna i nordöstra Skåne, K. Svenska Vetensk. Akad. Handl., 
Bd 26, N:o 6, pag. 35. 
1597. Ostrea vesicularis, HENNIG, Revis. Nilssons kritlamellibr., pag. 18. 
ag. 219. 
Pp 
3—5, pl. 
Denna form är ingalunda sällsynt i Sveriges Yngre krita, 
den förekommer tvärtom ganska talrikt i såväl kokkolit- 
som bryozo- och korallkalken. I kokkolitkalken! uppträder 
arten vanligen under den form, NILSSON betecknade med Var. 
ÅA, testa libera. Den har nemligen mycket liten vidfästnings- 
yta och blir derför fritt utbildad, en Gryphea med höghvälfdt 
skal och starkt inrulladt umbonalparti liknande den i skrif- 
kritan ? vanligast förekommande utbildningsformen. Härvid 
utvecklas också den för arten så karakteristiska vinglika 
utbredningen af skalet, som genom en tydlig depression 
är afsatt från detta. I bryozo- och korallkalken deremot 
synes ostrean lättare fått tillfälle att ansätta sig på större, 
ofta oregelbundet formade stöd. I mån af desammas oregel- 
bundenhet få också skalen en vexlande, oregelbunden form, 
som i extrema fall betydligt afviker från den i kokkolit- 
kalken vanliga typen. 
De i den Yngre kritan uppträdande individerna af denna 
form äro mycket mindre än, ungefär hälften så stora som de i 
skrifkritan förekommande; de största exemplar jag mätt hade 
en höjd af 69 »m., under det höjden hos former från skrif- 
kritan mätte 90 mm. De exemplar från Mastricht, jag varit 
i tillfälle att se, öfverensstämde med de från Sveriges Yngre 
krita såväl till form som storlek. Denna Mastrichter-formernas 
mindre storlek i förhållande till den från andra étager bekanta 
typen föranledde Bosouert, att särskilja dessa under namnet 
Ostrea vesicularis, var. minor. 
Exemplar af denna species äro funna 1 alla tre vid 
Annetorp uppträdande bergartsvarieteterna; särskildt vanlig 
är formen i kokkolitkalken här liksom också i det brott, 
numera nedlagdt, som i litteraturen går under namnet Lim- 
!' Jag använder i det följande efter förslag af K. Rörpam — Kridt- 
formationen i Sjelland i Terrenet mellem Köbenhavn og Köge, og paa Salt- 
holm, Danmarks geolog. Undersög., II Rekke, N:o 6, pag. 77 — namnet 
Kokkolitkalk i st. f. det äldre namnet Saltholmskalk. 
> HENNIG, Revision Nilssons Kritlamellibr., pag. 18 
