18 ANDERS HENNIG, FAUNAN I SKÅNES YNGRE KRITA, II. 
svagt konkaveradt. Låsranden består at ett främre parti 
med 5 korta, snedt stälda tänder och ett bakre, längre med 
3 långa, smala tänder, som ligga parallelt med låsrandens 
kant. Ligamentarean ej bevarad. Hvarje spår af skalskulp- 
turen är borta. Skalet synes, af stenkärnans utseende att 
döma, hafva haft radierande coste öfvertvärade af koncen- 
triska strior. 
Exemplaret härstammar ur bryozokalken vid Amnnetorp. 
Gen. Cucull&a, LAM. 
Cucullzea crenulata, LDGEN. 
Pl. 2, figg. 20—22. 5 
18067. Få ecremulata, LUNDGREN, Paleont. iaktt. faxekalk. Limhamn, pag. 26, 
fis... 
Rhombiska stenkärnor af ända till 32 mm. längd och 20 
num. höjd. Låskanten är rak, bildande trubbiga vinklar med 
främre och bakre randen. Analkanten är rak, dess hörn med 
den undre randen afrundadt spetsvinkligt. Den undre randen 
är baktill och i de mediana partierna rak, öfvergår medelst 
en jemt afrundad båge så småningom i den främre. Denna 
är kortare än den bakre och bågböjd. 
Stenkärnan höghvälfd med framom midten liggande, in- 
böjd umbo, som höjer sig ganska betydligt öfver låskanten. Från 
umbo går en skarpt markerad, afrundad rygg snedt bakåt 
mot det nedre, bakre hörnet. På det framför denna belägna, 
mycket svagt insänkta partiet synes en skärformig fördjup- 
ning efter den skifformiga förtjockningen på skalets insida, 
på hvilken bakre slutmuskeln insererade sig. En liknande, 
fastän svagare impression synes också vid bakre randen af 
främre muskelintrycket och härifrån böjande sig upp mot: 
umbo. Slutmusklernas insertionsytor äro ovala. Stenkärnans 
periferiska bräm är svagt konkavt och stupar långsamt 
utåt. Längs detsammas midt löper en rundad valkformig 
förtjockning. 
Utsidan är försedd med ett färre antal koncentriska 
fåror. Vidare synas här raka, radierande fåror, som göra 
randen och särskildt densammas här ofvan nämda valklika 
förtjockning krenelerad (pl. 2, fig. 20). 
