BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. NiOMs, oh 
ej utan stora svårigheter kan komma att betecknas med detta 
SCHLOTHEIMS namn, då detsamma af GoLDFuss! blifvit an- 
vändt för en annan art, som är väsentligen skild från 
denna. Också jag tror, att det i detta fall skulle åstad- 
komma en stor villervalla i litteraturen, om man försökte 
strängt tillämpa prioritetsprincipen. Namnet Arca oblonga 
är för öfrigt bildadt af SowerBy? år 1821, d. v. s. ungefär 
samtidigt med, att det började användas af ScHLoTHEIM (1820). 
I Gorpruss' Petrefacta Germanize afses denna SowerBYy's och 
ej SCHLOTHEIMS form. 
Gen. Limopsis, SAssI. 
Limopsis Höninghausi, MULL. 
PTS 
frdea ORO 
, gg. 21, 28. 
1859. Limopsis Höninghausi, HorzAPFEL, Moll. d. Aachener Kreide, II, pag. 
212, pl. 23, figg. 6 och 10. 
Små, fyrkantiga, snedt bakåt utdragna stenkärnor af 6,5 
mim. höjd och 6 mm. längd. Låsranden såväl som främre 
och bakre randen äro raka, de båda sist nämda svagt diver- 
gerande nedåt; den undre randen bildar en båglinie, som 
utan afbrott fortsätter i de främre och bakre. 
Stenkärnan höghvälfd. Umbo belägen framom låsran- 
dens midtpunkt höjer sig, snedt framåtrigtad, öfver låsran- 
dens öfre kant. Från umbo går snedt framåt en kort, djup 
skärformig, fåra. Främre delen af låsranden med 5, den 
bakre med 6 små och snedt stälda tänder, som mot midten 
aftaga i storlek. Utsidan försedd med koncentriska tillväxt- 
afsatser. 
På ett exemplar är ett fragment af skalet bevaradt; af 
detta synes skulpturen hafva varit koncentrisk med fina, tätt 
liggande, koncentriska strior af hvilka somliga blefvo djupare 
och derför bättre bevarade vid skalets afnötning än de mellan- 
liggande (pl. 2, fig. 28). 3 
Såsom jag genom jemförelse med exemplar från Vaals i 
Tekniska Högskolan i Aachen kunnat öfvertyga mig om, är 
ifrågavarande form från Sveriges Yngre krita fullt identisk med 
den af HoLzAPFEL från quadratus-kritan vid Vaals beskrifna. 
Med Favre's afbildning af Limopsis rhomboidalis, ALTH. från 
" Petrefacta Germanize, II, pag. 147 
>" Mineral Conchology of Great Britain. Vol. 3. pag. 7. 
