28 ANDERS HENNIG, FAUNAN I SKÅNES YNGRE KRITA, II. 
Från Pholadomya Esmarkit, NInsSsS., som också har rundt 
om slutna skal, skiljes Pholadomya clausa, HENNIG genom 
sin långsträckta form med rak undre rand samt glesare och 
svagare radierande cost:e. 
Arten är sällsynt, hittills anträffad endast i bryozo- 
kalken vid Annetorp. 
Gen. Gastroch&ena, SPENGLER. 
Gastrochaena supracretacea, n. sp. 
Pl. 2, figg. 37—41. 
Af den form, jag vill beteckna med detta namn, finnes 
från Annetorps bryozokalk några utfyllnader af de hål, 
musslan borrade i kalkslammet på hafsbottnen. Dessa sten- 
kärnor efter borrhålen äro rakt klubblika (fig. 37), långsamt 
afsmalnande nedåt, af cirkelrund tvärgenomskärning och utan 
några som helst yttre märken eller intryck. 
Inuti dessa borrhålskärnor finnas sjelfva fossilresterna, 
dels såsom stenkärnor, dels såsom aftryck af skalens utsida. 
Stenkärnorna (figg. 40, 41) äro kilformade, bakåt af- 
tagande till såväl höjd som tjocklek. Största höjden, vid 
främre ändan, är 6,5 mm., motsvarande en skallängd på 13 
mm.; stenkärnan är således dubbelt så lång som hög. Um- 
bones, belägna strax bakom främre öfre hörnet, äro breda, 
snedt framåt rigtade och inrullade. Framtill på undre sidan 
var skalet klaffande (fig. 41), med en bredt springlik öppning, 
som såväl upp- som nedtill utlöper i en liten, triangulär 
spets. Utsträckt 1 ett plan, skulle denna öppning få det 
utseende, fig. 38 å pl. 2 visar. Den öfre spetsen sträcker 
sig upp emellan umbones, den nedre når ej så långt tillbaka 
som till den undre skalrandens midtpunkt. Skalranden, som 
begränsade denna öppning, var uppviken. Stenkärnans yta 
med koncentriska afsatser. Muskelintryck och mantelrand 
äro ej att iakttaga. 
Sjelfva skalet är ej bevaradt; aftryck af dess utsida 
visar (fig. 39), att detsamma var försedt med fina och tätt 
liggande koncentriska strior samt med djupare och bredare 
koncentriska fåror. ; 
I borrhålet insvämmades med det öfriga kalkslammet 
också små molluskskal; särskildt vanliga, så förekommande, 
