BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 7. 31 
faunor är endast till en del beroende derpå, att den Yngres 
är en utvecklingsform ur den äldres, eller med andra ord 
skilnaden beror ej endast på, att dessa faunor lefvat under 
olika tider, utan säkerligen och till största delen derpå, att 
de lefvat under olika förhållanden. Den skulle sålunda kunna 
kallas en faciesskilnad, betingad af de olika yttre omständig- 
heter, under hvilka de olika formerna bäst trifvas. En recent 
korallofil fauna är skarpt skild från omgifningens. Den 
bryozoofila och korallofila faunan i den Yngre kritans haf 
visar en bestämd skilnad från den utanför bryozoskogen och 
korallbanken afsatta kokkolitkalkens djurverld, och dock för- 
siggingo dessa afsättningar alldeles samtidigt med hvarandra 
och 1 samma baf, såsom jag i ett snart utkommande arbete 
öfver den Yngre kritans geologi ämnar utförligare bevisa. 
Tiksom i den äldre kritfaunan saknas också i den Yngre 
kritans kokkolitkalk representanter för de i korall- och 
bryozokalken så vanliga Arca- och Cardwum-species, under 
det deremot Ostrea vesicularis, L. här spelar hufvudrolen, ja, 
nästan kan sägas vara den allena förekommande formen till- 
sammans med ytterligt sällsynta individer af Ostrea lateralis, 
Ninss. och Spondylus faxensis, LDGRN. Att kokkolitkalkens 
lamellibranchiatfauna är rent cretaceisk, kan väl ej bestridas, 
och dock är den samtidig med den i viss mån afvikande 
faunan i bryozo- och korallkalken. 
Jag vill naturligtvis ej på grund ensamt af lamelli- 
branchierna fälla något utslag angående den Yngre kritans 
utländska eqvivalenter och väntar således med ett bestämdt 
uttalande i denna rigtning, tills jag kan lemna en öfversigt 
öfver hela faunans sammansättning. I N:o 1, Echiniderna, 
af denna serie uppsatser! har jag visat, att Cidaris Forch- 
hammeri, DESorR ej fins i Skandinaviens Yngre krita och med 
detsamma borttagit ett af de stöd, man förut trott sig ega, 
för det antagandet, att den Yngre kritan i Sverige är lik- 
värdig med Caleaire pisolitique och dess motsvarigheter i 
W. Europa. Ej heller lamellibranchiaterna ge något positivt 
bevis för en eqvivalens emellan de nämda bildningarne. Ingen 
form af lamellibranchiaterna är gemensam; och under det 
atminstone en tredjedel af vår Yngre kritas musslor äro rena 
kritformer, fins i den äldsta af de till Montien räknade af- 
! Faunan i Skånes Yngre krita, Bih. K. Svenska Vet. A kad. Handl., Bd 24. 
