BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 8. 9 
fattare med »Cladocora sp» just den form, jag här beskrifver 
under namn af Dendrophyllia candelabrum. 
Trädliknande, förgrenade koraller, som bestå af en upp- 
rätt stående hufvudstam och från denna utgående, smalare 
sidogrenar; såväl stam som grenar äro af oval eller cirkel- 
rund tvärgenomskärning. 
Särskildt karakteristiskt för ifrågavarande species är 
förgreningssättet. MNidogrenarne utgå vanligen två och två 
midt för hvarandra, en på hvar sida om stammen, bildande 
med hvarandra en vinkel på 1802. De skilda grenparen sitta 
oftast i samma plan längs stammen, hvarigenom hela poly- 
pariet får en bilateralt symmetrisk byggnad (pl. 1, fig. 7). 
I denna regelbundna anordning af grenarne inträda dock 
ofta en del störningar. Stundom utbildas endast ena sidans 
grenar, under det den andras antingen helt och hållet saknas 
eller äro förkrympta; stundom utvecklas ej blott två utan 
tre sidogrenar i hvarje nodus (pl. 1, fig. 6); slutligen kan 
symmetrien störas också derigenom, att de skilda grenparen 
ej ligga i samma plan eller midt öfver hvarandra. 
Sidogrenarne utgå från stammen under en vinkel, som 
är rät eller något mindre än en rät. Snart göra de emeller- 
tid en skarpt bågformig böjning uppåt, och fortsätta sedan 
i en rigtning ungefär parallel med hufvudstammens längd- 
axel. Arfståndet emellan grenkransarnes insertionspunkter 
vexlar hos olika polyparier liksom också på olika ställen af 
samma stam. Jag har sett internodi på 3 mm. omvexlande 
med sådana på 13 mm. längd. 
Af det ursprungliga skelettet är intet bevaradt. Inter- 
septalloculi och sinuositeterna 1 den yttre randen fyldes med 
tillhårdnande kalkslam, hvarefter skelettet löstes och bort- 
fördes. Stundom kvarstå de på detta sätt bildade tomrummen 
i stenkärnan, stundom äro de utfylda af en sekretion af fin- 
kristallinisk calcitmassa. 
Någon egentlig calyx har jag ej sett hos denna form, 
hvarför septas anordning och utseende är mig bekant endast 
genom studiet af tvärsnitt från olika höjd af stammen. 
Fig. 10 å pl. 1 framställer ett sådant tvärsnitt; det visar 
septa bildande tre fullständiga och en fjerde ofullständig 
ordning. Den för gruppen Eupsammine karakteristiska ten- 
densen till hopböjning och förening af septerna är tydligt 
iakttagbar äfven här, fastän denna ej synes följa någon be- 
