4 sr 
16 ANDERS HENNIG, FAUNAN I SKÅNES YNGRE KRITA, III. 
Polypariets höjd = 16 mm. 
Diameter vid «Diameter vid halspartiets 
calyx. smalaste del. 
TIN: 6 mm. = Hist ag 
10 bär : large — LIDER 
ÖS : 3 » = DARK 
i >) ; NG =" DG 
Inom dessa båda afdelningar af polyparier, på 13 resp. 
16 mm. höjd, träffas sålunda samma extrema värden för för- 
hållandet emellan polypariets tjocklek vid halsen och vid 
calyx. I ena fallet är korallens' öfre ända 3,6 gånger tjoc- 
kare än halspartiet, i det andra endast 1,8, hvilka olika re- 
lationer naturligtvis särdeles tydligt framträda i polypari- 
ernas olika habitus. 
Jag har hittills talat endast om de mera regelbundet 
trattliknande formerna, hos hvilka tillväxten fortgick utan 
störande afbrott och således utan skarpt markerade tillväxt- 
afsatser. Men det gifves också mera oregelbundna former, 
som visa bestämda afbrott i tillväxten. Vid och såsom en 
följd af dessa afbrott fingo polyparierna utpräglade valkar 
eller t. 0. m. knän (pl. 2, figg. 19, 22, 24 och 25); dävmuas 
växten under den nya perioden ej alltid fortgår i samma 
rigtning, som den hade under föregående. Härvid inträder ofta 
också en insnörning af calyxranden, så att, om densamma 
t. ex. i näst sista ledet hade en diameter af 8 mm., den kan 
i polypariets öfre ända vara förträngd till 5,5 mm. 0. 8. Vv. 
Stundom ha dessa koraller med abnorm utveckling en cylin- 
drisk form (pl. 2, fig. 28), jemntjocka från basis till calyx. 
Vid studiet af dessa oregelmässiga exemplar framställer 
sig osökt den frågan, om det här gäller en direkt fortsätt- 
ning af samma individ, eller om vi ha ett af flere individer 
sammansatt polyparium för oss. 
Såsom G. v. KocH! visat, anlägges i en sammansatt koloni 
den nya individens murblad såsom sekundära, från septa ut- 
gående bildningar, tvärstälda längslister emellan dessa. Sjelfva 
septa deremot äro gemensamma för hela dem sammansatta 
kolonien. 
1 Mittheil. iber das Kalkskelet d. Madreporaria, Morpholog. Jahrbuch, 
Bd 8, 1882, pag: 94) pl 3; figg. H, 14, 16 
