BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:0 8. 19 
sekundära ordningarnes septalrand. Hos somliga individer 
består columellan af ett litet fåtal, 5—6, lameller (fig. 29), 
hos andra deremot bli lamellerna talrikare (fig. 28), hos åter 
andra ännu talrikare, så att columellans diameter upptar en 
tredjedel af calyx' bredd (fig. 30). Jag betonar, att det här 
ej är fråga om olika tillväxtstadier, eller att columellans 
sammansättning ändras i samma mån, som polypariet tilltar 
i storlek. Fig. 26 och 29 med så olika starkt utvecklad 
columella äro tecknade efter två korallindivider på samma 
utbildningsstadium. Finnes här någon anmärkningsvärd skil- 
nad vore det den, att den större columellan fins i det mindre 
polypariet och ej tvärtom. Likaså har jag sett individer 
fullt ut lika stora som den, hvars calyx afbildats 1 fig. 30, 
men hvilkas columella var endast ungefär hälften så stor 
som dennes. 
Coste äro alla af samma storlek, hvilken septalordning 
de än motsvara, och kunna följas från calyxranden ned öfver 
det smalare halspartiet och derifrån på den utbredda vid- 
fästningslamellen. Dessa coste äro låga och breda, skilda 
af smala fåror; på hals- och basalpartierna äro costa smalare, 
under det de intercostala fårorna tilltaga i bredd (figg. 31 a 
och b). 
På coste synes strax under calyxranden och vid de här 
ofvan omtalade tillväxtafsatserna en tunn, lamellartad crista 
af samma bredd som motsvarande på calyxrandens insida 
belägna septum och utgörande en direkt fortsättning af detta 
(fig. 32). ÖCristorna äro hos olika exemplar olika starka samt 
sträcka sig också olika långt ned längs stammen, stundom 
kunna de med få afbrott spåras längs polypariets hela ut- 
sida, från calyx till basalpartiet. De cristor, som motsvara 
den kvartära kransens septa äro i a. såväl svagare som 
kortare än de mot öfriga septalkransar svarande. Stundom, 
och detta gäller särskildt de oregelbundet utvecklade och 
tvärt afbrutna individerna, synes af sjelfva coste endast 
dessa cristor med breda, plana mellanrum, hvarvid natur- 
ligtvis skulpturen blir betydligt afvikande från den typiska. 
Coste äro dessutom försedda med små runda, tätt lig- 
gande granule, hvilka dock i vanliga fall äro alldeles bort- 
nötta. På de öfre partiernas af stammen coste ligga gra- 
nule i fera rader (fig. 31 a); på det smalare halspartiet 
