BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 24. AFD. IV. N:08. 21 
coste (fig. 34). På basalpartiet bli dessa intercostala mellan- 
rum smalare, så att costa här ligga hopträngda, skilda endast 
af smala fåror. De här förekommande coste motsvara de 
tre äldsta septalordningarne. Först högre upp, närmare ca- 
lyxranden inskjuta sig nya coste svarande emot de här upp- 
trädande kvartära septa. Inskjutningar tillgå så, att det 
intercostala mellanrummet får en median svag crista, som 
dock snart tilltager i bredd och höjd, så att den strax efter sitt 
framträdande är lika stark som de äldre från basalpartiet 
synliga costee. 
Längs coste synas uppstående, koniska, från sidorna 
sammantryckta taggar, som ligga i en enkel rad efter hvar- 
andra, utan att deras basala partier sammanflyta. De inter- 
costala mellanrummen sakna dessa taggar, deras öfre yta 
är endast något ojemn af sällsynta och långt åtskilda små 
upphöjningar. 
Jag har af denna art funnit tillsammans fem exemplar, 
alla i kokkolitkalken vid Annetorp. 
Gen. Ceratotrochus, M. Epw. et H. 
Ceratotrochus supracretaceus, n. sp. 
P1. 2, figg. 31—40. 
Små, trattliknande koraller af ända till 28 mm. höjd och 
16,5; mm. diameter vid calyxranden. Basalpartiet utbredt; 
ofvanför detta drar polypariet ihop sig till en smal hals, 
från hvilken detsamma med raka eller svagt böjda sidor ut- 
vidgar sig mot den öfre randen. 
Calyx cirkelrund med relativt tunn rand. 
Septa 1 fyra kransar; af dessa är den primära och se- 
kundära lika starkt utvecklade, den tertiära kransens septa 
deremot nå blott hälften af dessas storlek, de kvartära septa 
bli ännu mindre (fig. 38). Septernas inre rand går 1 bugter 
eller veck, hvilkas rygg på sidoytorna är Henat med 3—4 
kraftiga, ändade knölar; för öfrigt äro septernas er sido- 
ytor tätt beströdda med små, runda granulee. 
Interseptalloculi äro medelst dissepimenter afdelade i 
öfver hvarandra belägna kamrar. Af sådana tvärgolf finnes 
ett eller två 1 hvarje interseptalrum; de äro små, fästade 
