BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 12. AFD. IV. X:0 2. 7 



Denna indelning blir dock ej sällan något modifierad. Så- 

 lunda räknas till exempel Craie ä Marsupites ofta blott som 

 en öfre del af Assise ä Micraster cor anguiman. Så hos Gos- 

 SELET i »Esquisse géologique du Nord de la France», Terrains 

 secondaires, p. 268. I sitt arbete »Mémoire sur le terrain cré- 

 tacé des Ardennes» indelar Barrois sjelf, p. 445, Assise å Micr. 

 eor anguinuin i 2 afdelningar, en öfre med Marsupites och en 

 undre med Inoceramus involutus.. (Till denna sistnämda af 

 Barrois framstälda indelnino- af Norra Frankrikes senoua lag-er 

 kommer jag att det följande referera mig vid framläggandet 

 af mina egna observationer inom samma område.) 



A alla de af mig här besökte fyndorterna — samtliga 

 tillhörande Craie ä Micrasters — var bergarten en temligen 

 lös, hvit kalksten (skrifkrita), hvilken dock på sina ställen 

 hade så pass stor hårdhet att den, såsom t. ex. i närheten 

 af Lezennes, kunde användas till bygnadsmaterial. Enligt 

 såväl Professor Gosselet som Professor Barrois (i de senast 

 anförda arbetena af dessa författare), är kritan vid S:t Omer 

 en typisk Craie a Marsupites, det vill efter min uppfatt- 

 nino- säara öfversta delen af Craie ä Micrasters. Vid bådii 

 de af mig i denna trakt besökte lokalerna, nämligen S:t Mar- 

 tin au Laert och Blendecqucs, anträft^ade jag Actinocatnax 

 grarudatus forma westplialica mihi. Dessutom fann jag vid 

 förstnämda stället ännu en annan Actinocamax-art. Som denna 

 iir af särdeles egendomlig beskaffenhet och i flera hänseenden 

 lemnar vigtiga upplysningar, torde den förtjena en något nog- 

 grannare beskrifning. Såsom varande en mellanform mellan 

 Actinocamax veims Miller och Actitiocamax gr^annlatus forma 

 loestphalica skulle den i korthet kunna kallas Act. verus-ivest- 

 phalicus. Till sina dimensioner är den lik medelstora exemplar 

 af denna sistnämda, således något större än Act. verus, sådan 

 den i allmänhet hos oss anträfi^as. Dess yttre gestalt deremot 

 är snarlik den hos Act. vems, d. v. s. mera klubbformig än 

 Act. granulatus forma irestphnlica. Dess alveol åter öfverens- 

 stämmer fullkomligt rned denna senares. Likaså är fallet med 

 dess ytornering till större delen, men ej i dess helhet, ty vid 

 öfre ändan återfinnas de annars för Actinocamax verus speci- 



ken de olika här uppträdande Cephalopoderna (Belemniterna) låta si? 

 bestämmas, göra dem betydligt lämpligare till att derpå basera en in- 

 delning, äfven om man tar behörig hänsyn till deras betydligt sparsam- 

 äuare förekomst. 



