BIHANG TILL K. SV. VET.-AKA.D. HANDL. BAND. 12. AFD. IV. N:0 2. 13 



uu i Norra Frankrike funnit en öfver o-ån g-sf orm iust mellan 

 denna art och Act. granulatus f. ivestphalica, har ånyo och med 

 större magt den tanken trängt sig fram, det alla den senona 

 kritans Belemnitcr måste hafva ett gemensamt stamträd, hvil- 

 ket vi dock ännxi ej knnna upprätta på grund af brist på till- 

 räckligt, lämpligt material för en dylik undersökning. 



Vid mitt besök i Maestricht observerade jag i M. Ubaghs' 

 Museum ett från Kunraed härrörande exemplar af Avwionites 

 exilis BiNKH. M. Ubaghs, med hvilken jag sedermera i Aachen 

 sammanträffade, lemnadc miff der med största beredvillio-het 

 detta exemplar till undersökning. För resultatet af denna har 

 jag visserligen redan förut, i Rättelser och tillägg till »Cepha- 

 lopoderna i Sveriges kritsystem, II Artbeskrifning», redoojort, 

 men blott i allra största korthet, enär detta arbete vid hem- 



ASL 



Suturlinie af Am. exilis BiNKH. 

 Originalet är från Kunraed och tillhörigt M. Ubaghs i Maestricht. 

 • ASL = antisifonallob; Ä — som; SL = sifonallob. 



komsten från min resa redan var färdigtryckt. Då det måhända 

 ej så snart förunnas mig att återkomma till detta ämne, må 

 det här tillåtas mig att redogöra för de skäl, jag haft till mitt 

 uttalande å anförda stället att Am. Stohcei NiLSS. och Am. exilis 

 BiNKHOiJST voro 2 skilda arter. 



Exemplaret i fråga hade i likhet med Ammonites Stohcei 

 NiLSS. en jemn och slät yta; det var iifven bevaradt i en föga 

 finkornig, Köpinge saudkalksten liknande bergart. I denna 

 var det så fästadt, att någon fullt exakt föreställning om vind- 

 ningarnes form (genomskärning) ej stod att vinna; exemplaret 

 tycktes mig dock i detta hänseende öfverensstämma med Am. 

 Stoba>i. Dess storlek var betydligt mindre än den för denna 

 senare vanliga. I suturlinieu visade sig emellertid en bestämd 

 skilnad. Arten från Kunraed hade nämligen i externa sutur- 

 linieu allenast 3 lober, och af sidosadlarne kommer den fjerde 

 att, delvis åtminstone, falla på nafvelytan. Suspensivloben är 



