12 AURIVILLIUS, OM VÅRA SOLITÄRA GETINGARS LEFNADSSÄTT. 



4. ffoplomerus melanocephalus Wesm. finnes i riksmuseum från 

 Östergötland, Bohuslän, Gotland och Oland. 



5. Hoplomerus Icevipes (Shuck) Thoms. Tagen af professor 



BoHEMAN i Vestergötland, Småland och Bohuslän. Typ- 

 exemplaret till Saussures o. scandinavus förvaras i riks- 

 museum och tillhör denna art. Det stämmer väl med 

 Saussures figur ^), hvaremot texten måste vara felaktig, 

 ty såväl figuren som typexemplaret hafva antennernas 

 9 — 11 leder mer eller mindre rödgula, men 12:te och 13:de 

 lederna svarta. Jag har inoen anledning antao-a, att den 

 svenska formen skulle vara skild från den engelska. 

 'o. Lionotiis picticrus Thoms. Afven funnen på Gotland af 

 Stål och Boheman. 



7. Ancistrocerus oviventris Thoms. André har sammanslagit 

 denna samt Thomsons trifasciatus,^parietinus, claripennis och 

 pictipes med A. parietiim L. Examinerar man oviventris 

 Thoms. efter hans schema, finner man dock genast, att de 

 karakterer, som anföras för parietion, ingalunda passa in på 

 oviventris Thoms., hvilken i stället antagligen är identisk 

 med pictus Curt. eller ock en för norden egendomlig art. 

 Att förena oviventris Thoms. med varietum L. eller 



å. 



någon af de andra ofvanstående formerna synes mig helt 

 enkelt omöjligt. De talrika exemplar af oviventris, som 

 finnas i riksmusei samling från alla delar af landet, öfver- 

 ensstämma sinsemellan fvillkomligt med afseende på de af 

 Thomson anförda kännetecknen. Mera ovisst synes mig, 

 huruvida Thomsons oviventris är identisk med Wesmaels 

 form och med pictus Curt.; ett namn, som dock torde 

 böra vika för Herrich-Sch^effers constans (1840), enär 

 allt hvad Curtis säger om sin art är följande: »has a very 

 shining abdomen»-). Namnets användning på en viss art 

 kan således endast bero på tradition hos de engelska för- 

 fattarne. 



8. Ancistrocerus parietum (L.) Thoms. Denna art, sådan den 



begränsas af Thomson, tyckes vara väl skild från de andra 

 och ej att förena med dem på sådant sätt, som skett af 

 André och andra utländska författare. Detta är så mycket 

 säkrare, som jag funnit, att alla de honor, som enligt Thom- 

 son tillhöra parietum L., afvika från de andra formernas 



') Etudes sur les Vespides. Tom. 3. 18.54 p. 3U t. 15 f. 10. 

 ') British Entomology. N:o 137 Odynerus parietinus. 1825. 



