6 LUNDGREN, ANMÄRKNINGAR OM PERMFOSSIL FRÄN SPETSBERGEN. 



inöjlio-cn Trias; 3 en kam af sandig kalksten i en viss bank 

 rik på lidzia {Nathorsti n. f. N:o 6) och Biscina {spitzhcrgen- 

 sis n. f. N:o 3) och sällsynt ett par andra arter; strykningen 

 N:o 35 — 40 V.; stupningen lodrät eller mycket brant mot 

 N.N.O. = 7?e^*irt-kalk (D); 2 skifFrig, kalkig sandsten (C) i 

 stora skifvor med Lingula sp. (N:o 2) Peden Nordcnskiöldi 

 n. f. (N:o 8), Aviculopecten? pygniceus n. f. (N:o 14), Bake- 

 ivellia antiqua Schl. (N:o 20), Leda? sp. (2 former N:o 22 och 

 23), Myalina Be Gccri n. f. (N:o 24) Allorisma? sp. (N:o 25). 

 Det är påtagligen samma lager, som Nordenskiöld i Isfjor- 

 dens och Belsunds geologi omnämner såsom märgelskiffer 

 med försteningar af afvikande prägel. De Geer uppmätte 

 lagren härstädes och fann den antagna permserien omkring 

 310 meter mäktig, i^efr/a-kalken {B) af 1,2 m. mäktighet 

 befans ligga 3,3 m. från sandstenens östra gräns och således 

 nära seriens topp. Den underlagras af kalk med vackra 

 musslor 1,5 m. mäktig och på ung. 130 m. djupare nivå an- 

 föres en sandsten (C) omkr. 27 m. mäktig med några deci- 

 meter tjocka kalkstenslag; därefter jordtäckt med lägre hällar 

 146 m. och så permo-karbon.» På sydöstra sidan af Marias 

 ö har De Geer i en svart kalksten {G) funnit Avicidopeden 

 Lindströmi n. f. (N:o 11); denna kalksten motsvarar sanno- 

 likt (H), hvarom mera nedan. 



Axels ö. Ungefär 140 m. ofvan permokarbonlagren har 

 De Geer här iakttagit en fin kalksandsten med glimrande 

 raaskspår, en obestämbar bivalv, m. m. (E) 1,5 m. mäktig, 

 därpå sandsten med sandstensbollar 2,4 m., så kalkeandsten 

 i något tjockare bankar (F) med några kolsraulor och Peden 

 NordensMöldi n. f. (N:o 8) och Alyalina Be Geeri n. f., 

 (N:o 24) som kanske lämpligen kunde kallas Myalina-ski^- 

 fer 11,3 m.; däröfver sandsten och sandstensskifFer. Afven 

 jRe^2m-kalken återfinnes på östra sidan af Axels ö, men några 

 fossil insamlades ej. De försteningsförande lagren här höra 

 påtagligen till samma nivå som sandstenen med kalkstenslag 

 på Marias ö. 



Norra stranden af Belsnnd, midt emot Axels ö, stran- 

 den och sluttningen af Ingeborgs bärg. Den första anstå- 

 ende bärgarten vid stranden väster om Frithiofs glacier 

 är en märgelskiffer (Hla) med ringa spår af talk och Steno- 

 pora columnaris Schl. (N:o 1) Produdus? sp. (N:o 4) Avicido- 

 peden Lindströmi n. f. (N:o 11), A. Toidai n. f. (N:o 12), 



