20 LUNDGREN, ANMÄRKNINGAR OM PERMFOSSIL FRÄN SPETSBERGEN. 



Stora, plattade med fina mellanrum; koncentriska strimmor 

 föga framträdande; skal ofta något perlmoraktigt glänsande; 

 diameter omkring 10 mm. 



Ä. Toidai synes genom ofvan angifna karakterer vara 

 en från öfriga härstädes förekommande arter skild form, som 

 iag ej häller kunnat identifiera med någon förut boskrifven. 

 A. Weherensis Hall och Withfield (Clärence King: anf. 

 arb. s, 273, t. 6, f. 5) är större och rundare samt har annor- 

 lunda byggda öron. 



Allmän i B troligen tillhörande 31yalina-sk\ffeYia (För- 

 kastningsdalen) och Hl (Ingeborgs bärg) d. v. s. i skiiFer 

 med Fseudomonotis Bjona, således en af de få arter, ja kanske 

 den ende, som äro gemensamma för dessa bägge horizonter. 



13. Aviculopecten (2) borealis n. f. 



(Fig. 7). 



Kotundato-ovalis, obliquus, convexus ; auricul» minutae ; 

 striae radiantes satis robustas, sequales, simplices. 



Sned, ovalt rundad, likskalig, konvex med spetsiga um- 

 bones som nästan skjuta upp öfver låsranden; öronen små, 

 skilda från skalet, men utan inbugtningar; radierande ribbor 

 tämligen grofva, enkla, lika stora, färre än hos föregående 

 arter. Höjd omkring 10 mm. 



Genom form och skulptur tämligen väl skild från öfriga 

 här förekommande Aviculopecten-Q,xte\\ kan däremot denna art 

 ingalunda med full säkerhet föras till detta slägte, enär åt- 

 skilligt talar för att det skulle kunna vara en Lima. Med 

 det material, som nu står till buds, kan jag dock ej afgöra 

 denna fråga. 



A.? borealis förekommer sällsynt i Hl (Ingeborgs bärg) 

 skiffer med Pseudomonotis Bjona. 



14. ATiciilopecten 2 pyg-maeiis n. f. 



(Fig. 10). 



Ovalis, fere aequilateralis; auriculae inaequales; striae 

 radiantes numerosae, aequales, distinctae, striis concentricis 

 crebrissimis, minutissimis decussatae. 



Nästan liksidig, föga sned, mera hög än lång, tämligen 

 konvex; främre örat störst, genom en utbugtning eller ett 



