BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HaNDL. BAND 13. AFD. IV. N:0 1. 23 



Gervillea antiqua, 1861 Geinitz: Dyas, vol. 1, s. 78, t. 

 14, f. 17—20. 



Gervillea of antiqua, 1875 TouLA: Neues Jahrbuch, s. 

 241, t. 7, f. 6. 



Bakewellia antiqua, 1850 KiNG: anf. arb., s. 168, t. 14, 

 f. 28—34. 



Mycket sned med rak låsrand, öfver hvilka umbones 

 skjuta något litet fram; umbones belägna i främre delen, dock 

 ej i själfva spetsen, utan finnes framom dem ett litet, ned- 

 tryckt parti; från umbones går bakåt nedåt en valk, som skjuter 

 ut längre än vingens spets, så att bakkanten blir något af- 

 sneddad och ej går rakt ned. Bakre örat utdraget till en 

 trubbig vinge utan inskärning. 



Endast ett väusterskal med tillhörande aftryck föreligger, 

 som dock väl stämmer öfvérens med denna i Europas per- 

 miska bildningar utbredda art. TouLA beskrifver från Spets- 

 bergen en form, som han med ? för hit; det af honom af- 

 bildade exemplaret har vingen något spetsigare och starkare 

 utdragen. Han anför formen från ställen vid Sydkap och 

 Nordfjorden, af honom ansedda såsom tillhörande yngste 

 Zechsten eller kanske redan äldste Trias. 



Det ofvan beskrifna exemplaret föreligger från C {Mya- 

 ?'ma-skiifer) från Marias ö. 



21. Bakewellia ef Sedgwickiana MuRCH. 



Bakewellia Sedgwickiana, 1851 King: anf. arb., s. 171, 

 t. 14, f. 38—40. 



Gervillea Sedgwickiana 1861 Geinitz : Dyas, s. 78, t. 14, 

 f. 23—25. 



De former från Spetsbergen, som med all sannolikhet 

 kunna hänföras till denna art utmärka sig derigenom att 

 undre sidan visar en inbuktning, som fortsattes mot umbo af 

 en grund och bred fåra. Umbones skjuta något öfver låsran- 

 den; bakre örat tämligen litet, ruudadt; skalet bakåt nedåt 

 något utvidgadt. 



Spetsbergsexemplaren synas sålunda i sina väsentliga 

 karakterer öfverensstärama med denna i Tysklands och Eng- 

 lands permiska bildningar förekommande art. Den är ej säll- 

 synt i märgelskifiern, s. om Sassen bay (K), 



