BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 13. AFD. IV. N:0 4. 33 



slägtskapen, och största kroppshöjden utgör ungefär ^/'3, och huf- 

 vudets längd V4 ^^ total-längdcn. Ögats diameter inne- 

 hålles i det närmaste 4 ggr., och nosens hlngd, som är 

 lika med pannans bredd mellan ögonen, 3 ^,3 ggr. i hufvudets 

 längd. 



Nosens öfre profilkontur är svagt konvex, och mellan 

 ■ögonen är en framskjutande knöl, bakom h vilken pannan åter 

 är nå2;ot intryckt. Bakre delen af hufvudet är mera konvex 

 och starkare uppstigande, dock ej så mycket som hos före- 

 gående art. Ryggen är temligcn jämnt böjd till slutet af 

 ryggfenan, och af ståndet från basen af den sista ledade strålen 

 till spetsen af stjärtfenans öfre flik är något större än hos 

 D. laeve, och lika med afståndet från nosspetsen till buk- 

 fenornas rot. 



Främre afdelnineen af ryoofenan är låg, och taorostrålarue 

 tilltaga successivt i längd bakåt; den sista är dock något 

 lägre än den första ledade strålen, och dess längd uppnår 

 uno-efär ^/o af hufvudets. Den miukstrålio-a delen af rycro- 

 fenan är temligen jämnt afrundad, och de mellersta strå- 

 lame, som äro de längsta, innehållas omkring 2 ggr. i huf- 

 vudets längd. 



Analfenan har den bakre afdelningen, från och med den 

 16:dc strålen, betydligt högre än den främre, och öfvergången 

 mellan de båda afdelnino-arnc sker hastiot, så att den 16:de 

 strålen är i det närmaste dubbelt så lång som den föregående. 

 17:de — 20:de fenstrålarne äro trådformiot förlängda, och af 

 dessa iiro de båda mellersta läno-st och ungefär lika låno-a som 

 bröstfenorna. 



Dessa äro spetsiga och temligen långa, ungefär * - af 

 hufvudets längd, och deras bakåtlagda spetsar nå till anal- 

 fenans början; bukfenorna äro betydligt kortare och innehållas 

 2 ffo-r. i hufvudet. 



Ofrc kanten af ryggfenans taggstråliga del svart, och vid 

 basen af den mjukstråliga en smal linic af samma färg. Bröst- 

 fenorna gulaktiga, bukfenorna i spetsen svarta, den första 

 strålen hvit med en svart fläck vid basen. Praeoperculum har 

 strax bakom underkäkens ledgång en temligen liten, svart fläck, 

 och bakom denna en något större af samma färg. 



Endast ett exempl., 1. 18 cm. 



