309 



zadnim uhel licnf, ktery casto prodlouzen byva v trn (cornua 

 angulorum). Pfednf okraj obycejne jest celistvy, vyjimkou jest 

 zoubkovan (obr. 385.). Na nem byva ryha krajova (sulcus margi- 

 nalis), ktera omezuje bud' okrajnf val (bourrelet du limbe), aneb jen 

 jednoduchy lem okrajnf (limbus). Pfednf cast pfedniho okraje 

 nazyva se £elnim okrajem, po obou stranach jeho jsou okraje 

 postrannl. Stit hlavy trilobitu nekonci v pfedu jednoduse, nybrz 

 vzdy zahyba se dolu pod skofapku a tvofi tak zv. duplikaturu, 

 ktera jest rovnobezna se skofapkou svrchni, avsak jest od ni od- 

 dalena. Prodluzujf-li se licni uhly v trny, tu zucastni se obycejne 

 pfi stavbe jich take i duplikatura zpodnf a to sice tak, ze trny 

 jsou na jednu stranu otevfeny, cili dute ; vyjimkou jsou trny licni 

 pine. Hlava jest i die sire rozdelena ve tfi casti : stfedni cast byva 

 vysoko klenuta a sluje prucelim (glabella). Casti, ktere jsou mezi 

 prucelim a postrannim okrajem nazyvaji se licemi (joues, genae, 

 cheeks). Je-li prucelf nad miru vyvinuto, jsou lice omezeny na uzke 

 postrannl kraje. Nekdy byva i hranice mezi pru£elim a licemi 

 nezfetelna. Pruceli nekdy jest zuplna hladke, jindy ma 1 — 4 pary 

 vrasek postrannich (sulci laterales) nepocitaje v to zadni ryhu 

 tylni. Zda se, ze tyto vrasky souhlasily s roztfidenim pfivesku 

 ustnfch neb nozek na zpodni strane stftu. Obycejne byvaji 3 pary 

 takovych vrasek pfedni, stfedni a zadni par. Nekdy spojuji se 

 vrasky uprostfed dohromady (sulci lat. conjuncti), aneb stavi se 

 sikme do zadu a tvofi spojitou vrasku po strane (r. Lichas a Aci- 

 daspis). Dilce, ktere jsou omezeny vraskami postrannimi, nazyvame 

 laloky postrannimi (lobi laterales) a rozeznavame lalok pfednf, 

 stfedni a zadni Ty byvaji nekdy vraskou dokola obtoceny (circum- 

 cincti). Pfedni dflec prucelf pfed pfednf vraskou byva roz§ffen 

 a vypouklejsf, celo (frons, lobe frontal). Na nem jsou nekdy mal6 

 vrasky aneb dulky (impressiones auxiliaires). Celo obycejne ne- 

 dosahuje pfedniho okraje hlavy, nybrz koncf v jiste vzdalenosti, 

 nekdy vsak jde az k okraji, aneb jej i pfecnfva. Tvar lief zavisi 

 hlavne na zvlaStnich svech (suturae), ktere na hlave probfhajf 

 a skofapku na jisty podet kusu rozdeluji, ktere mohly se aspofi 

 castecne pohybovati. Nejdulezitejsf jest sev lfcnf (sutura facialis), 

 ktery chybi jen vyjimkou. Sev tento probiha soumerne die mediany 

 veden6 stfedem cela a poefnajf vetve jeho bud' na zadnim okraji 

 hlavy, neb v uhlech lienfeh, aneb na okraji postrannim a jdou 

 odtud v oblouku k ocim, ktere na vnitfnf strane obfhajf, dale 



