U ? jest osmý článek široce rozkrojený a nese trojúhelníkovou 

 chlopeň 'podploďní, která jest na kořeni na každé straně oblo-ukovitě 

 rozšířena. Na povrchu můžeme zřetelně, i^ozorovati tři okrouhlá 

 pcie. ()bť postranní j'sou hladká, kdežto třetí největší, prostřední je 

 příčně rýhováno (priavidelnč rýhování ci následkem seschnutí?). 

 Celá chlopeň je sepiově hnědá, takže se nápadně liší od černého 

 zbarvení abdonienu. IX. článek je dlouhý a nese po stranách troj- 

 íihlé zduřeiířny, uprostřed nichž se íiachází jazykovitá třetí, která 

 má však vrchol obrácený vzhůru. (Obr. 4 D.) X. článek je krátký, 

 na dorsální straně nepatrně tuípě trojúhle prodloužený. Clilopně pod- 

 řitní trojúMé, malé. Cerci tmavé, až černé, krátké, ani ne ta,k dlouhé 

 jako abdomen. Prvé články jsou dlouze obrveny. 



Délka těla 26—29 mm. f^OApetí 45 — 54 mm. 



Tasmánie- 1 Ç Mus. Londýn; 3 ď 2 Q ^olo^. mus. Paříž, leg. 

 i. Verraux 1844. (Příště konec.) 



MELITAliA MATURNA LINNÉ V ČECHÁCH. 



Jeden z nejpilnějších sběratelů našich jest bez odporu pan iio- 

 humil Šticha. jemuž se poidiařilo. objeviti pro Cechy nový druh den- 

 ních motýlů. Ovšem jest pan Šticha takový enthusiast pro Lepido- 

 pteira, že ho neleká námiaha podni'kati jednodenní výlet třeba do Hož- 

 ďalovic, což iznamená býti aspoň dvacet hodin nepřetržitě na no- 

 hách. Do Oseká, naleziště našeho nového druhu, není tak daleko, 

 nicméně vyžaduje i tento Výlet, aby sběratel ráno v 6 h. již seděl ve 

 vlaku a počítal s tím, že se do Praihy před desátou v ncK-i nevrátí. 



Krajuia v Oseku sestává z rovinných lesů, které jsou většinou 

 listnaté. A zde na-jedné jenom mýtině, našel p. Šticha dne 13. červn;' 

 1920 šest exemplářů druhu Melitaea maiurna, vesměs ? ? • z nich/ 

 .^en dva kusy byly zachovalé. Bude tedy nutno vydati se příště na 

 lov této specie o 14 dní dříve. 2e byly chyceny samé $ $ to jt 

 tírn, že u Rhopalocer napřed se líhnou ďcja později teprv $Ç 



Jest s ipodivením, že druh Mel. maturna po celou radu let na- 

 lezen nebyl. Roku 1837 vydal tehdejší stud. med. František Antonín 

 Nickerl spisek »Böhmens Tagfalter«, ve kterém pod čarou praví, že 

 v knížce, kterou r. 1795 v-Praze napsal Schmidt, pod titulem. »Samm- 

 le 



