Hermes prasinus, Wiailker: Catalogue Neuropt. Brit. Mus. i). 206, 



1852. 

 Síenoperla prasina Mc. Lachlan; Trans. Ent, Soc. ser. 3, vol. 5, 



p. 345, 1866. 

 G. H. Hudson: New Zealand Neuroptera p. 4. 1904. 



Základní barva těla je sinavě zelená. Hlava a pronotum u vět- 

 šiny kusů, které přede mnou leží, jsou zeleně zbarvené, pouze Jeden 

 kus jest čeirvemohinedý. Hlava jest k tělu přiměřeně veliká, tupé 

 trojúhlá bez zvláštních, význačných kreseb. Přední okraj je ohrani- 

 čen nezřetelnými, často vůbec téměř neviditelnými, tmavými liniemi. 

 Oči jsou velké, vyklenuté. Očka jsou sestavena v trojúhelník, dobře 

 znatelná; přední očko je velmi blízko zadních; vzájemná odlehlost 

 zadních jest větší než vzdálenost od vnitřního okraje očí. Pod zad- 

 níma očkama při zadní straně hlavy jsou nažloutlé půlměsíčky. 

 Pronotum jest širší než zadni strana hlavy, s ostrými předními rohy. 

 Zadní jsou silně zaokrouihlené, takže někdy bývá zadní strana ellp- 

 tičná. Střední linie je slabá, ale dobře patrná. Střední pole dosti 

 široké, v zadní třetině silně se rozšiřující, pak opět užší. Na pronotu 

 jsou tmavší nepravidelné, červovité hrbolky. Meso- a metanotum 

 jsou žlutě zelené se zřetelnou střední linií. 



Přední křídla jsou dlouhá, úzká s parabolickým vrcholem, zadní 

 ÎS0U o něco kratší, široká. Mezi všemi podélnými žilkami jsou četné 

 příčky. V ipoli costálmím jest jidi nemnoho a jsou od sebe dosti 

 vzdáleny; 'Y subcostálniím 3 — 4. Sector radií jest větven, Cui v před- 

 ních křídlech má dvě větve; zadní z nich jest opět rozvětvena, 

 v zadních křídlech jest jednoduchý. Přední větev 2 A dělí se na dvě 

 větve. 



Přední křídla jsou jasně zelená, pouze v poli costálním. sub- 

 costáliiím a v krajině anální jsou slabě rudě zahnědlá. U některýco 

 exemplářů toto hnědé zbarvení v předních křídlech převládá. Zadní 

 jsou bledá, průhledná se slabým zeleným nádechem, v poli subcostál- 

 ním nepatrně zahnědlá. Nervatura zelená, v zadních křídlech slabá. 



Nohy, zvláště zadní jsou dlouhé, štíhlé, okrově hnědé, na 

 hřbetní straně tmiavší, jemně, hustě obrvené. Prvé dva články tarsální 

 jsou kratší než třetí. Klouby jsou tmavší, tarsy tmavé. 



Abdomen jest sinavě zelený, pouze poslední články bývají za- 

 žloutlé. U samečka jest IX. článek na břišní straně dvěma postranní- 

 mi záhyby rozdělen na tři pole, z nichž prostřední je nejširší a nese 



62 



