Valvulae subanales petites. Soies caudales courtes et sombres. 

 (Fig. 7.) 



Paranotoperla australica Enderl. 



J'ai trois individus: 2 mâles et 1 iemelle qui s'accordent avec la 

 description d'Enderlem. Seulement une des a dans les ailes anté- 

 rieures Cui divise. (Fig. 8.) 



NOVÍ STAPHYLINIDI PALAEARKTIČTÍ. 

 MUDr. Emanuel L o k a j'^ v Praze. 



Goërius Glens Müll. ab. aurulentus m. corpore supra toto aureo- 

 piloso, aureomicans. 



Jest krásná barevná odchylka obyčejného Goërius olens Müll., 

 svrchu celá zlatověhnědě chloupkovaná a tudíž do zlatová měňavá. 

 Tři jedince samce a samičku mám ze severiíího Německa (Mügl-See). 



Quedius ein tus Payk. ab. lividipenuis m. cum elytris totis 

 iividitestaceiis (non forma imnatura). 4. specimina ex Candia, Kreta. 



Liší se od původní formy barvou krovek, které jsou celé žluto- 

 hnědé při úplně jinak vybarvených jedincích. Čtyři jedince mám 

 z Candie, Kreta. 



Quedius cinctus Payk. ab. arabs m. forma nigra cum elytrorum 

 sutura et marginibus nigris, marginibus posticis segmentormn abdo- 

 minis etiam nigris. Elytris inter punctis grossis fortius punctatis. 



Patria : Sidi bel Abbes mas et femina. 



Jest úplně černá odchylka Quedius cinctus Payk., u které jsou 

 šev konečný i okraje krovek černé, zadní okraje článků zadečku 

 též černé. 



Dva jedince samečka a samičku ze Sidi bel Abbes. 



Quedius alpestris Heer var. spurius m. est forma brachyptera, 

 cum elytris thorace breviioribus 



Patria: Alpes Styriae, Carinthiae, Carnioliae, Montes Bohemiae, 

 rUesiae. 



(j Původní forma Quedius alpestris Heer popsána byla s krovkami 

 o něco delšími štítu, kdežto zde jsou krovky kratší štítu. 



7. 71 



