musea však ne a že sbírky, jež tvoří často obsah práce celého života, 

 věnované národu a jeho museu jsou potomstvu nejkrásnějším do- 

 kladem toho, že dárce znal svou národní povinnost a že ji vykonal. 



Bruchiis pisi na bobu. 



Koncem měsíce července t. r. sebral jsem na různých místech 

 zúmyslně několik lusků z téhož pole, osetého svinským bobem 

 (Vicia faba L) pěstovaným jakožto píce pro dobytek. Mým 

 úmyslem bylo vypěstovati dokonalé kusy brouků z rodu Bruchus 

 (luskokaz). Uložil jsem do krabičky 100 bobů. V polovině měsíce 

 srpna, když boby dozrály a sežloutly, počali z nich vylézati brouci, 

 vesměs Bruchus pisi L. Prožírali se na povrch dobu z chodbiček, 

 jež otevírali pravidelnými kruhovitými víčky z pokožky plodů. Ze 

 100 pozorovaných bobů vylezlo v době od 14. srpna do 3. září celkem 

 52 brouků, tedy 52%. Pozoroval jsem však na ostatních 48 kusech 

 hnědavé skvrny. Soudil jsem z toho, že i v těch asi jsou zhynulé 

 larvy brouci. Rozloupl jsem je všecky, a tu jsem ve 32 kusech nalezl 

 zaschlé larvy v různém stupni vývoje. Jenom 16 kusů bobů bylo, 

 jak se zdálo, brouky nedotčených. Ale i mezi těmito poznal jsem 

 uvnitř plodů droboučké zbytky po záhy zhynulých larvách. Uplně 

 zdravých bobů nebylo tudiž ani 10%. Prof. R. H. 



Laslocampa quercus na borovicích. 



Každý rok sbírával jsem v Táboře v lese u Sezimova Ostí 

 > červnu dospělé housenky Dendrolimus pini L. í^estré tyto hou- 

 senky zajímaly mne, preparoval jsem je i pěstoval motýly. Roku 

 1920 opět vydal jsem se s jistotou na lov housenek těchto. Byl jsem 

 však překvapen, když nalezl jsem místo nich Lasiocampa quercus L., 

 jichž jsem sebral as 30 kusů ze kmenů borovic; toliko jediná byla 

 na zemi na borůvce. Jest mi podivné, že v jehličnatém lese vysky- 

 tovaly se housenky Lasiocampa quercus L. Nacházíval jsem je 

 obyčejně na vrbách, zřídka na dubech. V lese zmíněném bylo několik 

 doubků a jeřabin — roztroušeně — patrně jejich picni rostliny, 

 na borovicích patrně jen odpočívaly. Tu ale podivno je, že by z dubů 

 přelézaly odpočívat na vzdálené borovice a tak se roztrousily po 

 dosti velikém prostranství lesa, vždy po jedné na jedné borovici. 

 Napadlo mne, že se chtějí snad kukliti, leč doma ještě asi 14 dní 

 žraly, než se zakuklily, jako kukla přezimovaly a 7./5. 1921 vylíhl 

 se první sameček. Štraberger. 



102 



