stigmata jsou posud jenom jednoduchou vchlípeninou. jak ji 

 popsal Fr. Tolg na larvě Billaea pectinata Mg Ke vchlí- 

 penině bezprostředně se připojuje trachea. Hlavní knien^^ spojuje 

 přední a zadní příčka (obr. 11. t. a., obr. 13. t. p.). Z přední příčky 

 odvětvuje se vpravo a vlevo po mocné větvi hlavy (trachea cephalica 

 dorsalis, obr. 11. c. d.). — Vlastně dle ponětí moríologického je tra- 

 chea cephalica dorsal, částí segmentu trachealního, který počíná 

 předním stigmatem, obrací se kupředu a vniká do přední části těla 

 laivího. Příčkou tedy jest jen střední část její od trachée hlavy k tra- 

 chei hlavy. 2 oblouku stigmatického vybíhá do přední části těla tra- 

 chea pleurální, která zásobuje vzduchem pleury I. či. těla. Z trachée 

 pro hlavu odnožuje trachea pharyngealis (obr. 11. ph.), kteráž se 

 rozvětvuje po pharyngu. Ventrální část tracheální soustavy má příčky 

 (trachea anastom. transversa ventral.), toliko v 1. a v 2. či. tělním 

 (obr. 11. t. V.). Z prvé z nich vybíhá větev dopředu těla jako trachea 

 cephalica ventral (obr. 11. cv.). 



B. Druhé stadium larví až 6 mm dlouhé má již ráz larvy 

 dospělé. Jedenáctičlenné tělo je vpředu úzké, vzadu rozšířené. Po- 

 slední článek na pokraji zdobí 4 hrbolky (obr. 14.). Anální lalok (obr. 

 15.) je trojčlenný. Přední stigmata (obr. 16.) nesou 9 a9 pupenů, zadní 

 mají již 2 pupeny s ostiemi. Citové papilly a štětiny na povrchu těla 

 úplně zanikly. O cephalopharyngeální schránku (obr. 17.) opírají se 

 příústní háčky, zhruba tvaru trojúhelníkového, velmi široké, opatřené 

 pěti zoubky (obr. 17. z.). Vlastní schránka hltanová (cephalopharyn- 

 geální) vyznačuje se poměrně dlouhým krčkem (obr. 17. k.), k němuž 

 připojuje se spojovací článek (obr. 17. či.) skoro válcovitý. Pod jeho 

 hrbolkem (h.) ústí do pharyngu společný slinovod. Laterální sklerity 

 (obr. 17. sk.) míří od spojovacího článku k háčkům. Horní vertikální 

 lamelly (hl.) s počátku široké a nahoře zaokrouhlené, náhle se zužují 

 tyčinkovitě. Dolní (dl.) jsou široké, ke konci lopatkovitě porozšířené, 

 v horním rohu mají vykrojenou skulinu okrouhlou. Na dně pharyngu, 

 jenž prochází schránkou, táhne se soustava z osmi chitinových lišten, 

 již Batelli nazval f a n o n i f a r y n g e i (obr. 18. ín.). Mají je všecky 

 v tomto článku popisované larvy. 



Zažívací roura (obr. 19.) vyniká délkou, proto tvoří několik kliček 

 v těle. S počátku jest obsah její zbarven chlorofylem zeleně, v dalších 

 odstavcích se chlorofyl již rozkládá a zůstává z něho jen barvivo 

 žluté, proto má další část zažívací roury barvu žlutou. Oesophagus 

 vchlipuje se do proventriculu (obr. 20.). jako u všech larev muších 

 z podřádu Cyclorrhapha, jenže ne takovou měrou, aby vchlípenina 

 tvořila ventil, skoro celý žaludek vyplňující. Do vakovitého ventri- 

 culu ústí 4 jaterní váčky, jejichž pletivo je buněčnaté (obr. 20. jv.). 



Slinné žlázy (glandulae sal.) leží v těle jako dva tlusté vaky 

 zahnuté v podobě U. Mikroskopická skladba jejich neliší se ničím od 

 téže u Paregle radicum. Společný jejich slinovod ústí do pharyngu 



