D. Kukla (obr. 24. A). Larvy zakukliijí se v prvé polovině 

 června, neboť jsem je sbíral od 6. do 16. Mouchy opouštějí kuklu 

 průměrné za 14 dní. 



Cervenohnédá kukla měří na délku 5 mm, na šířku 2 mm. Je 

 válcovité protáhlá, prvé 3 články má užší ostatních. Vchlípení článků 

 hlavy zanechalo na 1. či. stopu okrouhlou, švem ve dvě půlky roz- 

 dělenou (obr. 24. E), do středu proláklou. Vzájemná vzdálenost před- 

 ních stigmat rovná se délce prvého článku. Zadní stigmata jsou 

 navzájem vzdálena o 2 své průměry (21. C), k hrbolku řitnímu lze 

 naměřiti od stigmat 3X vzájemnou vzdálenost stigmat. Stopa 

 otvoru řitního zůstala na kukle v podobě černohnědého švu, k ně- 

 muž přiléhají 2 zchitinisované papilly (obr. 24. D). 



Otevrou-li se puparia prvého dne po kuklení, lze zjistiti v nymfě 

 celou zažívací rouru, ale posetou imaginalními terčky. Ve slinných 

 žlázách dělí se jádra ve shluky zrnéček i hranice jader v tukových 

 tělesích mizí. Na těch se zjevuje změna nejdříve a nejnápadněji. 

 Prvá podlehnou procesu metamarphosy jako pletivo vyživovací. ÍSřišní 

 nervová páska i s nervy je skoro nezměněna, toliko nervům přibývá 

 jader buněčných. Prvého dne byly jemné trachée a malphigické žlázy 

 nezměněny. Ba dokonce v nymphe ještě byly hlavní kmeny spojeny 

 s příčkami. 



Druhého dne byla tuková tělesa ve mnohem větším rozpadu, 

 než dne 1. Na kapillarách tracheí vzrostl počet buněk v peritoneu 

 (v tunice), intima se porušila, rozleptávala a rozpouštěla. 



Než se vychlípí z nymphy hlava imaga, prasknou hlavní větve 

 tracheální a vytáhnou se z nymphy mocným stažením se této. 



Pegomyia conforniis Fall. (Neidl) 



Larvu této Anthomyie vyobrazil již Farský, později Vimmer 

 a Uzel. Proto uvedu tuto jen doplňky po stručném opakování star- 

 ších věcí. 



Larvy vyžírají listy řepy cukrové. 



IL stadium (obr. 25. A, B, C) má barvu žlutou s nádechem 

 do hnědá. Přední dvojlaločnatá stigmata rozprostírají se vějířovitě. 

 Každý lalok nese až po 11 pupenech dýchacích. Od barvy těla 

 ostře se odlišují zadní stigmata svojí červenohnědou barvou. Vzdá- 

 lenost mezi nimi měří 4 šířky (průměry) jediného stigmatu. Na 

 vrásčitém těle lze ztěžka počítati články; rozeznává se jich i s hla- 

 vou 12. Články zadečku nesou na břišní straně pošinovací hrbolky. 

 Pozoruje-li se ventralní strana posledního článku, objeví se na jeho 

 vnějším obvodu 6 lalůčků, z nichž dva prostřední jsou brvité. Za 

 prostředkem článku ústí řiť, okolo níž jsou 4 řitní hrbolky. Dorsální 

 strana posledního článku nese 2 zadní stigmata, na okraji jest vi- 

 děti opět 6 lalůčků a mezi stigmaty 2 hrbolky. Tak zvaná makadla 



10 



