NEBRIA CASTANEA SSP. ŠUMAVICA iM. N. SSP. 



Dr. Jan Obenberger. 



V Reiterove »Faune Germania« I. pg. 94. vyslovuje autor určité 

 pochybnosti o výskytu druhu A^. castanea Bon. v zemích sudetských. 

 V létě r. 1920 vypravil jsem se na vícedenní exkursi na Šumavu, a tu 

 podařilo se mi nalézti na Jezerní stěně přes třicet kusů Nebrie, ze- 

 vnějškem velmi podobné zmíněnému druhu. Vyskytovala se v hlu- 

 bokých štěrbinách skalních, pod zřícenými balvany, na místech, kde 

 v hlubokých zákoutích ještě tehdy (v srpnu) zachovaly se stopy 

 sněhu. Pouze po větších deštích nalézal jsem ojedinělé kusy pod vy- 

 plavenými většími kameny na cestě. Celkem možno říci, že byla 

 velmi vzácnou — zmíněné kusy byly chytány v době mého deseti- 

 denního pobytu na Špičáku. — Výskyt tento jest zoogeograficky 

 velmi zajímavý z toho důvodu, že druh tento byl dosud znám téměř 

 výlučně z Alp. odkud popsán, hlavně z jižní jich části, řada charakte- 

 ristických ras. Typickou formu sbíral jsem svého času ve vysokých 

 Taurách ve větším počtu kusů. Uvážíme-li velmi různé geologické 

 stáří Alp a masivu sudetského, tu je jasno, proč Reitter důvodně po- 

 chyboval o výskytu druhu toho u nás. 



Když jsem doma srovnával přinesené kusy s materiálem alp- 

 ským své sbírky, tu shledal jsem k svému překvapení, že šumavské 

 kusy. přináleží zvláštní, charakteristické rase, kterou nazval jsem 

 N. castanea ssp. Šumavica. 



Patria: Šumava: Jezerní Stěna, srpen 1920. 



Od druhu typického liší se těmito znaky: 



1. Třetí článek tykadel jest téměř dvakráte delší než druhý (u 

 typické formy je ztěží 1 >í'kráte delší než druhý článek). 



2. Štít je uprostřed delší, je méně široký, vpředu 

 slaběji vykrojený, přední rohy ční jen velmi slabě 

 dopředu, postranní kraj je mírněji prohnutý, krátce 

 před středem nejširší. Zadní rohy jsou slaběji za- 

 N. castanea Castanea hroccuy a Ční jen ucpatmě dozadu. 



Bon. šumav.n. ssp. 



3. Krovky jsou v zadní třetině nejširší, odtud dopředu daleko 

 silněji a v ploché křivce zúženy, ramena jsou slaběji zaokrouhlena. 

 Rýhy krovcčné jsou daleko jemnější a méně vtisklé. daleko řidčeji 

 tečkovány. Mezirýží jsou úplně plochá. 



4. Penis (viz obr.), je dosti odchylný, daleko méně chitinosní. 

 slaběji prohnutý a méně hákovitý. 



Pendant mon séjour en août 1920 à Šumava (Bohême mer.) j'ai 

 eu l'occasion de retrouver une trentaine d'exemplaires de M casta- 

 nea Bon. Reitter (Fauna Oermanica I. pg. 94) ne voulant pas croire 

 à la présence de cette espèce dans les pays sudetiques. En compa- 



