c) břicho černé, krovky celt žluté; jsou to vlasně normální sa- 

 mičky, řidší samečků; a, dispar Panz. 



d) jako předešlý, ale kolem štítku více méně velká černá skvrna 

 4 exempláře); popsán z Turecka; a. scuteliaris Kr. 



e) jako normální samička, ale špička krovek ve více méně velké 

 šířce černá (1 exemplář) popsán z údolí Araxes; a. subapicalis I^eitt. 



f) černá skvrna kolem štítku prodlužuje se v pásek (l ex.); 

 popsán z údolí Araxes; a. discoideus Reítt. 



g) černá skvrna na špici krovek prodlužuje se v pásek sahající 

 až do středu krovek; jedinec popsaný z údolí Araxesu v Kavkazu; 

 a. subvittatus Reitt. 



h) brouk celý černý, popsaný z okolí iirnčnského a. uiiicolor 

 Fleischer. 



i) jako předešlý, ale okraj špičky krovek žlutý ; 1 ex. popsaný 

 z údolí Araxes; a subapicalis Reitt. 



Zajisté naleznou se i u jiných druhu aberrace, popsané z růz- 

 ných cizích zemí, též u nás, podaří-li se nám sbírati některý druh 

 hromadně na jednom místě. 



II. Leptura pubescens Fabr. a. basipunctata m. Elyíris riibro- 

 testaceis, ad basim cum macula nigra. Krovky žluté, jako u ab. auri- 

 ílua Reitt., avšak vpředu na krovkách pod jich kořenem poněkud 

 blíže ke štítku černá skvrna. Aberraci tu dlužno pojmenovati, jelikož 

 všechny Leptury s jednou černou skvrnou na krovkách, na př. ta- 

 mější tesserula mají tuto skvrnu uprostřed krovek. 



Sbíral s ostatními íormami p. prof. Zavřel v údolí Bílého Potoka 

 (Gemerská župa), kde byl brouk hojný na květech tavolníka jilmo- 

 listého (Spiraea ulmaria). 



III. Xyletinus ornatus Germ. a. atricornis rii. Krásného a dosud 

 jen z ruských stepí a jižních Uher známého brouka sbírali jsme s 

 bratrem Dr, Josefem a pp. Trojanem, Mazurou a Stejskalem již po 

 3 roky dosti četně na kopci u Pouzřan, významném svou zvláštní 

 stepní florou i faunou, nejčastěji na trávě Stipa graíiana. Jelikož jsme 

 sbírali na počátku výhradně jen sámečky a tito se nesrovnávali 

 úplně s popisem Reitterovým v tabulkách k určování Anoíbidů z r. 

 1901 str. 30., kde výslovně Reitter udává, že tykadla, holeně a tarsy 

 jsou světlé, ale u naší formy černé; poslal jsem mu je tehdy pro 

 srovnání s typem. Reitter však již tenkráte svou sbírku neměl, takže 

 srovnání bylo nemožné, ale tvrdil, že se nemohl mýliti a že moravský 

 brouk musí býti zvláštní aberraci, kterou dlužno pojmenovati, a po- 

 jmenoval jsem ji tudíž a. atricornis mas m. 



Náhodou našel jsem později brouka spářeného a přišel tak ku 

 překvapujícímu výsledku. Zbarvení samečků je totiž u nás konstantní, 

 ale samičky-, kterých isme později nalezli více exemplářů, jsou různě 

 zbarvené. 



/5 



