MŠICE REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ, 

 ZVLÁŠTĚ OKOLÍ OSTRAVSKÉHO. 



MUstiid. Ludvik D r a s t i c h (Brno). 



Místo systematického přeliledu předkládám klič k určení jednotli- 

 vých rodu mšic. jejž jsem si pořídil, abych nabyl přehledu v laby- 

 nntlíu těchto významných škůdců rostlinných, jimž dosud bylo v na- 

 šich zemích věnováno jen málo pozornosti. U většiny rodu uvádím 

 několik druhii jako příkladu, vesměs to druhu, jež se mi podařilo u 

 nás zjistiti a o nichž udání biologická i morfologická mám ve zvlášt- 

 ních seznamech (viz vzor v klíči u Macrosiphum absinthii), což zvlá- 

 ště platí o rodu Macrosiphum. Zpracování pro tisk je však zatím ne- 

 myslitelno, ježto podle informací poměry tiskové ještě nedovoluji 

 reprodukci barevých tabulí, jež jsetn za tím ťičelem pořídil. 



Z celé řady systematikù byli v poslední době hlavně někteří, o 

 jejichž údaje se opírám, totiž Rus Mordvilko, Holanďan P. van der 

 (joot a Anyjličan Theobald. Prací v. d. Qootovou, vědecky odů- 

 vodněnou, byl dán základ k ustálení jmen rodovýcli i druhových, aby 

 už jednou mohly vymizet ty dlouhé sloupce synonym, jimiž se zvláště 

 rnšice \yznačují. Podrobnou literaturu podávám na konci. 



Pokud nebude výslovně jinak označeno, vztahují se znaky v 

 klíči uvedené na živorodé, dospělé samičky křídlaté i bezkřídlé, jež 

 nejčastěji pospolu na rostlinách se nacházejí. Dospělé individuum 

 poznáme nejlépe podle toho, že má vyvinutý chvostek; u křídlatých 

 jsou dobrým znakem dospělosti křídla. 



Podrobnější údaje z morfologie mšic je možno nalézti v mém 

 článku »Z biologie mšic«, v Přírodě r. XlII.. str. 219 — 226. 



Klíč k určování rodů mšic. 



1. a) Tykadla křídlatých nanejvýš Sčlenná, neokřídlených nejvýše 



4členná. Přední křídlo okřídlených m.á pouze 3 příčné žilky 



(obr. 1). (C h e r rn e s i n a e.) ^<^). 



b) Přední křídla okřídlených forem mají 4 příčné žilky (obr. 

 2 a 3), Tykadla Sčlenná nebo 6členná'0, jen výjimečně u ne- 

 okřídlených počet článků menší, pak ale složené oči pouze 

 třífacetové. Sifunculi (obr. 4 t) skoro vždy, cauda často 

 (obr. 4 ch). (A p h i d i n a e.) 2. 



2. a) Tykadla šestičlenná; processus terminalis (obr. 5. '. -, ") po- 



sledního článku obyčejně několikrát delší basální části, řidčeji 

 stejně dlouhý, neb dokonce kratší; v posledním případě však 

 cauda bradavkovitá (obr. 6; ^-, ^^ '"). 2. 



*) Někteří autoři počítají 7 článků, ježto processus terminalis šestého 

 článku považují za samostatný článek (obr. 4 A, c, 6 b). 



31 



