nutné nové souborné a kritické zpracování tohoto rodu. Tento 

 úkol provedl Desbrochers v monografii tohoto rodu, uveřej* 

 něné v časopise Frelon, svaz. 17, 1910, ve které stáhl mnoho svých 

 dříve popsaných druhů, ale opět nové druhy stanovil. D e s b r oj 

 chers v úvodu ke své monografii poznamenává, že během 30 let, 

 co se hlavně studiem zobonosek zabýval, žádný rod mu nepůsobil 

 takové obtíže jako tento. Znaky, kterých lze použíti k definici 

 jednotlivých druhů, jsou tak nejisté a měnivé, že nepodávají spo? 

 lehlivého vodítka k určení jednotlivých druhů. A vskutku z jedné 

 řady jedinců jednoho druhu a z téhož naleziště sotva lze nalézti 

 dva úplně stejné jedince. Proto také mnoho nových druhů dle 

 jednoho kusu popsaných bylo nutno škrtnouti, poněvadž se nes 

 osvědčily jako dobré samostatné druhy. Ale i počet zbylých druhů 

 bude zajisté časem zmenšen, když na základě velikého a čerstvého 

 materiálu se dokáže jejich totožnost s druhy již známými. 



Druhy tohoto rodu žijí v písčité půdě u kořínků rozličných 

 rostlin v jižní Evropě a v severní Africe a jen náhodou se výsky* 

 tují na povrchu pod kameny. Namáhavé sbírání těchto zobonosek 

 vysvětluje, že jsou druhy tohoto rodu ve sbírkách dosti vzácné. 



Na své entom. cestě ve Španělsku předešlého roku nasbíral jsem 

 na rozličných místech mnoho druhů Rhytirrhinus, jichž určení bylo 

 proto velmi obtížné, že nebylo žádného určovacího klíče. Rozhodí 

 jsem se tudíž všechny známé druhy prostudovati a sepsati klíč 

 pro určení jednotlivých druhů. Použil jsem Desbrocher Síovy 

 monografie, která je dosud nejúplnější, ač i v této některé již poí 

 psané druhy byly opomenuty. Mám za to, že hlavně přiložené 

 schematické obrázky usnadní porozumění a poznání jednotlivých 

 druhů. Obrázky byly kresleny dle typických exemplářů, jež mi 

 laskavostí ředitele něm Ent. Institutu v Berlíně (Dahlem) pana 

 Walthera Horná ze sbírky Heydenovy byly zapůjčeny, 

 za kterou ochotu zde vyslovuji srdečný dík. 



Übersicht der Gattungen. 



A. Fühlerfurche nach hinten erweitert und abgeflacht; Ober? 

 Lippe zweilappig; die Rippen der Flügeldecken mit keulförmig 

 verdickten Haaren besetzt ..... Dichotrachelus Stierl. 



B. Fühlerfurche tief, in der Richtung zum Auge gerade, dann 

 winkelig nach unten gebogen; jede Flügeldecke mit 3 ± vortreten* 

 den, ganzen oder unterbrochenen, gekerbten oder tuberkulierten 

 Rippen versehen; die Schulterecken stets vortretend. 



a) Äußere Ecke der Vorderschienen in einen langen etwas 

 wenig aufwärts gebogenen Dorn verlängert; Hals* 

 Schild herzförmig, doppelt so breit wie lang. 



Ci) Die Rippen der Flügeldecken abgeflacht, vorn höckerig ver* 

 dickt, hinten mit kleinen Höckern bedeckt; Halsschild mit 



30 



