zbarvená barva. Jehlice druhého přeslenu jsou poněkud prodloužené, silně 

 žcbernaté a v dolní části rozšířené a člunkově vyduté; jehlice dvou vněj= 

 ších přeslenů jsou rozšířené a na spodu stlustlé. 



Phalaris arundinacea L. 



* 7. D i p t e r u m, ac. lod. (D.): Okraj lesa proti vsi Dvorcům u Jičína 

 (27. IX. 1916). — Celá rostlina jest znetvořena, jak na obr. 2. jest patrno. 

 Rostlina jest zakrnělá, články lodyžní zkrácené, pochvy listové poněkud 



Obr. 3. 



zduřelé, čepele krátké, rozšířené, vlnitě zkadeřené, různě zprohýbané, 

 částečně zaschlé, obzvláště na koncích, kde jest list těsně svinut. Po^ 

 stranní prýty mají listy s úzkým čepelem, zeleným často, žlutě podél 

 proužkovaným. Některé tyto postranní prýty přerůstají hlavní prýt, takže 

 vzniká hustý chvost. Nad každým kolénkem osním na konci prýtů neb 

 mezi osou hlavní a postranní v pochvě listové lze nalézti žlutou muší larvu, 

 3 mm dlouhou, která dle p. inspektora Ant. V i m m r a náleží nějaké 

 A Jí r o m y z e. (Viz obr. 3 a., u b. jest cephalopharyngialní skelet). 



Toute la plante déformée (fig. 2.), arrêtée dans son développement; 

 raccourcissement des cntrcinoeuds^ Les gaines des feuilles un peu renflées, 

 limbes courts, élargis, crépus en vagues, variablcment fléchis et partiellci 

 ment taris surtout aux parties limitrophes, qui sont étraitement enroulées. 

 Pousses latérales munies des feuilles à limbes minces, verts, souvent 

 jaunâtres, rayées. Quelques-uns des rameaux latéraux surpassent la 

 pousse principale, formant ainsi un buisson compact. Au-dessus de chaque 

 segment axial, au bout de chaque pousse ou dans l'embranchement des 

 axes, se trouve, dans la gaine des feuilles une larve jaune, 3 mm de Ions 

 geur (fig. 3.). « ' ' 



58 



