jest mladá a vyspělá hálka zobrazena); zduřenina jest jednopouzdrá 

 až přes 4 cm dlouhá a 3 mm široká, bledě zbarvená. Kvčtenství zůstává 

 částečně v pochvě listové a obyčejně zasýchá. Mladě hálky vězí skoro 

 úplně ukryty v pochvě listově a spodní části s pochvy vynikají; východ 

 z hálky jest na spodní straně. 



La tige entre les deux derniers noeuds étendue en forme de fuseau 

 allongé; Te renflement, que renferme seulement une cavité, a jusqu' à 

 4 cm de long, 3 mm de large; décoloré. Les jeunes galles restent presque 

 entièrement cachées, seulement ï extrémité inférieure dépasse unilatčra= 

 lement de la gaine. Le trou de sortie se trouve en bas de la galle. L'inflo* 

 rescence demeure en partie cachée dans la gaine et ordinairement périt 

 (Fig. 6.). 



Triticum vulgare Vili. 



12. Haplodiplosis equestris (Wagn.) Rubs., pi. lod. (D.): Pa= 

 nenské Břežany (8. VIT. 1920); pod Bitinami' nad Vlčí u Loun (16. VII. 

 1919); Radim u Pecek na dr., České Budějovice. 



13. Insekt, ac. lod. viz Houard ě. 332; Kněževes u Středokluk 

 (11. VIL 1919); Rokycany. — Stéblo jest nad posledním kolěnkem hustě 

 sem tam vlnovitě zprohýbáno (viz obr. 7.). 



Hordeum distichum L. 



* 14. O s ein i s frit L., ac. lod. (D.): Zaječice a Pyšely u Benešova 

 (10. VIL 1920). — Rostlinky 1-5 — 2-5 dm vysoké, smotkovitě zduřelé; smo= 

 tek však jest měkký na rozdíl smotku od Chlorops taeniopus. Jinak se 

 obě hálky zevně sobě podobají, s tím rozdílem, že v hálce naší jsou kukly 

 pouze 3 mm veliké. Klas jest úplně ukryt v pochvách listových a skoro 

 úplně rozrušen; články lodyžní jsou zkrácené. 



La plante demeurée courte; la cécidie terminale se présentant sous la 

 forme ď une touffe lâche de feuilles; les entre = noeuds supérieurs de« 

 meurant courts. Larves nombreuses. 



15. Aphis padi L., ac. kv. a pi. 1. (He.): Strašnice u Prahy (27. IX. 

 1913); Kněživka u Tuchoměric (11. VIL 1919.). — Llálka shoduje se s po^ 

 pisem D i 1 1 r i c h a a S c h m i d t a •''), klas jest též částečně v pochvě 

 ukryt, listy spirálně svinuty, ale i stéblo jest pod klasem sem tam zpros 

 hýbáno, jak na obr. 8. jest patrno. 



Hordeum vulgare L. 



16. Chlorops taeniopus Meig., ac. lod. (D.) ; Předboj sev. od 

 Prahy (8. VIL 1920) velice řídce, kdežto na dvojřadem vyskytuje se velice 

 hojně. Dosud známo na ječmeni čtyřřadem pouze z Dánska a Německa. 



Carex vulgaris Fr. 



17. C e c i d o m y i d a r u m ac. kv. (D.) viz LI o u a r d c. 369 : Bažiny pos 

 dél tratí mezi Běchovicemi a Ouvaly výclí. od Prahy (10. VI. 1920). — Més 

 chýřek je na basi silnč zduřelý, tvaru hruškovitého, málo přes 3 mm 

 dlouhý, s otvorem pod špičkou hálky; vršek zhnědlý, base slámožlutá, 

 lesklá. Zdravé měchýřky zelené. Podobná hálce, již popsal L a g e r h e i m^) 

 ze Skandinávie. 



Carex Hornschuchiana Hoppe (C. fulva Good.) 



*Trishormomyia tuberifica Rubs; ? pl. 1. (D.): Hrabanov 

 u Lysé n. L. (VL 1898, Krauskopf). — Malá naduřeninka na spodu listu. 



5) viz pozn. 1. str. 86. č. 94. 



8) Lagerheim G.: Über Dipterocecidien auf Carex^Arten. (Troms 

 Museums Aarshefter 16. 1893, p. 173—174). 



61 



