a pařezech, zejména o slunných dnech, sklepáváme je zejména v křo- 

 višťnatých stráních, v mlází, kde je doubí, habří, hskoví a jiné křo- 

 viny pomíseny, jsou též často na květech hlohu, střemchy, rostlin 

 okoličnatých (rod Agriotes), složnokvětých (Cardiophori na bod- 

 lácích), v mechu kolem starých stromů a později odpûldne a k ve- 

 čeru, zvláště v květnu, je smýkáme na vrcholcích trav. 



O sbírání jednotlivých vzácných druhů podávám následující zku- 

 šenosti. 



Adelocera lepidoptera Gyllenhal a conspersa Gyllenhal patří ku 

 velkým vzácnostem i největších sbírek. Prvou udává Lokayův „Se- 

 znam brouků českých", že ji nalezl Helfert ,,v lesíku u Prahy" (snad 

 Hvězda?). Herbst udává ji z Čech. Druhá je vlastně zvíře alpské 

 a nordické, je prý dle Reittra také v Bavorsku. Vzhled má úplný 

 jako u nás v horách častěji se vyskytující Adelocera fasciata Linné, 

 má však zadní rohy štítu hrubě kýlnaté a postranní hrana štítu mizí 

 uprostřed, čímž se lehko rozeznávají. Vyskytují se od konce června 

 do září a domnívám se, že oba tyto druhy jsou vázány na jedli, 

 kdežto fasciata je obyčejně pod korou pařezů smrkových. 



Selatosomus angustulus byl popsán Kiesenwettrem podle exem- 

 plářů z Harcu. Buysson udává tento druh z Krušných hor, patří 

 tedy ku zvířeně naší. Jest to jedna z největších vzácností. Správně 

 určen byl v obchodě jen jednou, a sice měl ho Dr. Staudinger z Kav- 

 kazu 4 kusy. Vypadá úplně jako Limonius parvulus, též tečkování 

 štítu je téměř stejné, zbarvení rovněž, ale nemá na hlavě čelní hranu 

 jako tento, nýbrž tečkování čela přechází bez přerušení dolů na 

 clypeus až k hornímu rtu. Velmi vzácný tento druh byl smýkán na 

 trávnících vyšších hor, nad horním krajem lesů a lze za to míti, 

 že se v Krkonoších, na Šumavě a Tatrách též nalezne. 



Hypoganiis cinctus Paykull — je nápadný svým hladkým leskem 

 na celém povrchu. Až dosud z Čech neznám, byl chycen Drem Hey- 

 rovským 6. června 1903 u Čelákovic v dubu. Vyskytuje se též v oře- 

 chu, buku a dle Buyssona především ve vrbě od března do června. 



Megapenthes higens Redtenbacher. — V Lokayově seznamu jen 

 od Rainwiese v Českém Švýcarsku. Pan Blattný sen. jej nalezl jeden 

 exemplář ve Stromovce u Prahy 25. prosince 1912. Dospělý brouk 

 přichází od zimy do června v dutých dubech, lípách, bukách a též 

 na květech, na př. hlohu, v jich okolí. Je nápadný matným vzhledem 

 celé vrchní strany. 



Anchastus acuticornis Germar. — Těch nemnoho kusů, které jsem 

 viděl ve sbírkách a mně zaslaných determinacích, mají vesměs ce- 

 dulku „Austria inf.", psanou týmž rukopisem a brouci jsou lepeni 

 týmž způsobem. Ve Vídni byl patrně asi před 50 roky nějaký sbě- 

 ratel, který nalezl hnízdo a od těch dob byl brouk ve střední Evropě 

 nezvěstný, až ho nalezl pan Krása jediný kus u Vraného nad Vltavou. 

 Je to lesklý černý elater (chloupky štítu sčesány od předu do zadu!) 

 se třetím článkem tykadel široce pilovitým. Dle francouzských ento- 



78 



