FAUNA ČECHOSLOVENIAE. 



I. Zoocecidia, 



ZOOCECIDIE NOVÉ PRO ČECHY. 



Les Zoocecidies nouvelles pour la Boheme IV. 

 Dr. Ed. Baudyš, Brno. 



(Dokončení.) 



Silène inflata Sm. 



83. Jaapiellafloriperda (F. Loew) Riibs., ac. kv. (D.) : Malý Rybník 

 v Krkonoších (7. VIII. 1920, Dr. Jar. KUka). 



Silène nutans L. 



* 84. A phi da ru m, pi. 1. (He.) : Velká lliuchle u Prahy (6. VII. 1916;. — 

 Listy jsou na svrchní stranu svinuté, zkadeřené, naduřelé, bledě zbarvené, 

 obsahující bleděžlutě zbarvené mšice. 



Les feuilles sont enroulées par en haut, frisées, boursoufflées, décolorées, 

 Pucerons pâles. 



Dianthus caesius Sm. 



*85. Lita leucomelanella Z.,*) ac lod. (L.) : Homole u Vraného n. Vit. 

 (7. VII. 1919). — Dva neb čtyři konečné listy tvoří hálku vřetenovitou, až 2 cm 

 dlouhou, obsahující žlutou housenku s černou hlavou. Listy, tvořící hálku, 

 jsou značně rozšířené. Hálka jest buďto přisedlá, obklopená chumáčem listu, 

 jak na obrázku 10.*) na postranních dvou rostlinkách jest patrno, neb tvoří se 

 hálka výše na stonku, jak jest viděti na prostřední rostlince a pak připomíná 

 hálku na Silène saxif raga popsanou od M a s s a 1 o n g a i^) z Italie, aneb 

 postupuje až do květu, kde vzniká tvar hálky hruštičkovitý, 15 — 20 mm dlouhý, 

 5 mm široký, fialově zbarvený, při čemž se zúčastní na tvorbě hálky i kalich, 

 který jest silně nafouklý, kdežto ostatní části květní jsou zakrnělé, jak sbíral 

 Dr. Jar. Klika mezi Srbskem a Karlovým Týnem, na pravém břehu Berounky 

 (16. V. 1920). Při hálkách mnou v červenci sbíraných jsou též hálky podobné 

 a totožné s hálkou, již jsem popsal v r. 1916 ^^) dle jediného kousku s téže 

 lokality, takže dlužno tuto hálku spojiti s tímto širším popisem. 



Cécidie située à l'extrémité de la tige, fusiforme, jusqu'à 2 cm de long, 

 constituée par les deux ou quatre dernières feuilles anormalement grossies. Lvi 

 chenille est juane avec une tête noire. La galle est située soit à la base de la 

 plante, soit à l'extrémité ; en ce cas la galle est pirif orme, violette, le calice 

 gonflé, tous les autres organes de la fleur sont arrêtés dans leur développe- 

 ment. Cette galle est identique à celle que j'ai décrite en 1916. 



*) Fotografie hálek v této práci obsažených zhotovil dle originálů můj 

 adjunkt Ing. J. Rozsypal, což zde s díkem kvituji. 



*) Hmyz určil laskavě p. min. rada Dr. Sterneck z Karlových Varů, což 

 s díkem kvituji. 



10) Massa long o C. : Nuovi zoocecidii della flora Veronese II. (Marcellia. 

 1904, p. 121, č. 39, obr ni.). 



11) Baudyš E. : Neue Gallen und Gallenwirte aus Böhmen (Societas 

 entomologica, roč. 31, č. 63, obr. 4.). 



90 



