TRI ZTRÁTY. 



Dr. Jan Obenberfr<ïr. 



V pohJechi] (Jobe ztrácí česká véda entomologická a (československá ent. 

 společnost řadu význaninycli čjpníi. klerí nás opustili navždy, nezanecliavše 

 náliradv . . . 



l'o ohromující a tak ncjiadáJť' smrti našeho nejsčetlejšího entomologa a 

 nejneúnavnějšího pracovníka, j)rofesora Aloise Mrázka, našeho čestného člena, 

 /azííauKnáváme další Ijolestné ztráty. 



Zemřel řiditel .\'a]iijl<<>ii Manuel Klieil, nestor našich lepidojjterologû. Po 

 kratšj nemoci odešel na.vždv dne 1. listopadu l!)2o. Návštěvníci našich pravidel- 

 ných sobotních schíizek nikdy ue/ajjomcnon na tohoto nezdolného, enei;,'-ického a 

 agilního starce, do poslední chvíh; plného ])lánu a vědeckých zámčru. 



Ředitel Napoleon Mdiiael Khcil narodil se roku 1S41> v Praze — a sice 

 % domě patí-ícím rodině MeJurlU. FrnntiŘek Nickerl (děd), slavný své doby le- 

 pideptoiolog byl jeho kmotrem. Snad do vínku mu vložil tu lásku k entomo- 

 logii, jež Klieila neopustila do poslední elivíle. KheU aV)Solvoval gymnasium, 

 část studií právnických; roku 1876 získal approbaci pro úřad učitelský na 

 vyšších školách obchodních. Byl jistou dobu učitelelm na škole svého otce, poz- 

 ději se osamostatnil. V tomto svém oboru byl autoritou v době tehdejší všeobecně 

 uznávanou a váženou. Vydal celou řadu iiríruček. ještě dnes velmi hledaných 

 a cenných. Vychoval celé generace žáků. 



Zvláštní péči věnoval studiím linguistickým. Zájem jeho upoutala velmi 

 /;áliy zvláště španelštiiic (kromě jiných světových jazykíi — bylť pravým poly- 

 glottem) a ])roto byl také poctěn soudním jmenováním ; translatorem in hi- 

 ř^panicis . 



Láska k přírodě u Khella byla podivuhodná. Celé dny a noci věnoval se 

 j)ovolání školnímu, dávaje i řadu soukromých hodin, často do vt;čera — a v noci 

 s mravenčí pílí, s láskou fanatika a s nadšením věčně mladého srdce i^reparoval 

 a rovnal své poklady entomologické. Preparace jeho byla bezvadná. Podnikl na 

 nsmnácte cest do Španěl, Alžíru a jižní Francie, odkud přivezl nejvýzuamněj.ší 

 materiál. Ryl literárně činným ve svém oboni z jeho prací usadím jen větší; 



;>l)ie Rhopalocera der Inse] Nias« (Berlín 1S84). 



Kin neuer Danaid, Amauris Steekeri n. sp.« (18<S!i). 



: Versuch einer ex-ovo Zucht des südfranzösischen l'fiiHfis.siii." Ajiolh) L. 

 tlíior)). 



Kntomol. Exkursion in Südfrankreich 1S98.< (18S!)). 



■Los lepidópteros de la Sierra de Espana 190!» (li>l(i Arragon). 



;0 hmyzu z oblasti Atabapa« (Vesmír 1806). 



:>Biologisches über Bacillus Rossi^v (1900, 1910). 



Kheil byl osobně dosti podivínsky založen. Nerad se svěřoval. Snadno jej 

 bylo lze uraziti, těžko jeho přátelství získati. Svou sbírku střežil žárlivé a nedů- 

 tklivě. Byl uěencem-entomologem v pravém slova smyslu a v tom ohledu zcela 

 nekompromisním. Jeho jasnost úsudku, ovládání lepideptorologie i orthroptero- 

 logie a všeobecné znalosti entomolgické byly ojedinělé. 



Byl to následek jeho velikých cest, že přinesl mezi nás trochu toho již- 

 ního nadšení, světového rozhledu a že hodnotil lidi. věci i myšlénky pod jiným 

 zorným úhlem, než je u nás obvyklo. 



Byl jsem jedním z těch málo entomologii, kterým více důvěřoval a kterým, 

 byť pokradmu, dal nahlédnouti do srdce. 



Nemohu zapomenouti toho dojmu, který na mne učinila jeho sbírka, když 

 jsem ji uzřel po]»rv('. A Kheil to věděl. Starý, nachýlený kmet v koutku pokoje 

 sledoval ten úžas a oči mu zářily. Snad takové chvilky byly proň jedinou od- 

 měnou za vešk(Mu tu práci a lásku k těm pokladům entomologickým. Sbírka 

 jeho je prostě ohromná. Nikdy nebylo v územi republiky rozsáhlejší sbírky lepi- 

 dopter. Jest početnější nežli NickerUriHi a liší se od řady Nickerlových skříní 

 homogenní úpravou a modernějším založením. Obsahem ji podivuhodně dopl- 

 ňuje. Co chybí Kheilovi má Nickerl a naopak. 



O osudu teto velkolepé sbírky do poslední chvíle nebylo ničeho známo. Jen 

 >e š\)Řkalo. že Kbeil. jenž byl ve Španělích vždy přijat s velikým ohledem a úctou, 



/// 



