Cyclops alhidus Jurine. 



Šo stari ć^^ je tu vrstu našao u Savi ci uza selo Trnje kraj Zagreba i u 

 okolini Varaždina. SteuBr**^ je navodi za Plitvička^jezera, a C a r^ (i *) za Ma- 

 ksimir i staro vojni(^ko vježbalište kod Zagreba. U iSoštarićevu se opisu navodi, 

 da posljednja tri članka prvih antena i uzika) nose jednostavno uzduž „n e n a- 

 zubljeno rebro", a u Steuerovu ojiisu Plitvičkih primjeraka čitamo stavak, 

 koji glasi: „Ich mochte nur erwahnen, daC die »hyaline Membran« an den An- 

 tennen von CycIops alhidus Jurine in nicht wenigen Fallen nicht nur, wie 

 S c h m e i 1 bei seinen Copepoden fand, im letzten Teile des 17. Segmentes, 

 sondern in ihrer ganzcn Lange fein gekerbt war." Ja sam našao tu vrstu kope- 

 poda u maksimirskom ribnjaku (R. I.). Na istraženim živim primjercima usta- 

 novio sam, da im se obličje sve do najmanjih tančina potpuno slaže sa Schmei- 

 lovim'''*^ opisom za CycIops alhidus, dok se ovaj opis odnosi na receptaculum 

 seminis, na obojenost rašljica (Furkej i 2., 3., 9. i 10. članka prvih antena; na 

 kijačasto sjetilo („Sinneskolben") na 12. članku istih antena i t. d. Jedino je 

 hijalina lamela (Šoštarićevo : „rebro") na posljednjem članku prednjih antena 

 bila po cijeloj dužini „fein gekerbt", čime se opet naš oblik znatno udaljuje od 

 Schmeilova opisa. 



Soštarićeva dijagnoza za srodne vrste: Cyclops fuscus i Cyclops alhidus^ 

 osniva se poglavito na tome, što po njemu kod Cyclops fuscus-a. posljednji članak 

 prvih antena nosi „uzdužno nazubljenu rebro", dok kod Cyclops alhidus-a. po- 

 sljednja tri članka prvih antena nose uzdužno „nenazubljeno rebro". Prema tome 

 se Soštarićeva dijagnoza za C. alhidus ne može primijeniti na one primjerke, što 

 sam ih našao u Maksimiru, kao ni nagone primjerke C. alhidusa, o kojima go- 

 vori Steuer. Za čudo konstatira i sam Šoštarić na drugom mjestu svoje rasprave, 

 da je hijalina lamela 17. članka prvih antena C. alhidusa fino nazubljena, kad u 

 opisu prvih antena Cyclops (luadncornis-Si kaže doslovce ovako : „Te uzike imadu 

 uzduž onih članaka rebro slično kao C fuscus Jur., ali to rebro je na sva tri 

 zadnja članka fino nazubljeno, čim se opet slaže sa C. alhidus Jur." 



Rudimentarnu nogu kod srodnih vrsta Cyclops fuscus Jurine i Cyclops al- 

 hidus Jurine opisao je Soštarić potanje. Oba opisa ispala su mu ponešto različna, 

 dok Schmeil za njemačke oblike konstatira, da je rudimentarna noga kod oba- 

 dviju vrsta jednako građena. Na Soštarićevoj slici rudimentarne noge C. alhi- 

 dus-a, (tabla I. si. 4.) razabira se, da je drugi članak te noge snabdjeven sa tri 

 „peraste čekinje", a prvi širi s jednom „čekinjom" koja nije perasta. U opisu 

 rudimentarne noge C. fuscus-a, stoji, da i kod te vrste drugi članak nosi tri 

 „peraste čekinje", a prvi jednu „čekinju". 



Naši primjerci ^. alhidus-a, slažu se s obzirom na obličje rudimentarne 

 noge samo u glavnim crtama sa Soštarićevim opisom, a točnije im pristaje 

 Schmeilov opis za njemačke oblike, budući da prvi članak pete noge imade na 

 spoljašnjemu rubu „ein langes, an der Spitze befiedertes H a a r", dok 

 drugi članak nosi na kraju „zwei kurze „bewimperte Borsten" a među 

 njima na čunastoj površini „ein langes an der Spitze lang befiedertes 

 H a a r" kao i Schmeilovi oblici. 



Cyclops strcvuus Fischer. 



Ta je vrsta veoma proširena. Među ostalim nalazištima spominje Soštarić 

 Zagreb (Ribnjak, ožujak 1895.; karlovačku prugu kod Savske ceste^ 29. 11. 1885.; 

 Ciglanu kod Maksimira 25. 8. 1895.). Car je tu vrstu našao u Zagrebu (Ma- 

 ksimir 18. 6. 1898., Mirogoj 6. 6. 1899.). Ja sam istu vrstu našao u maksimirskim 

 ribnjacima, u botaničkom vrtu i u mnogim barama u okolini Zagreba. 



Tu vrstu opisuje Soštarić pod imenom „Cyclops quadricornis Linnaeus". 

 Soštarićevoj slici rudimentarne noge prigovorio je SchmeiP", koji misli, da je 

 Soštarić nacrtao „einen abnorm gebauten FuC", jer unutarnji rub drugoga članka 

 nosi „zwei Dornen". Car drži, da Soštajić daje jedino točan opis i sliku 5-te ili 

 rudimentarne noge (tabla I. slika 5.) za tu vrstu. Već odatle, što Car nalazi na 

 osnovi svojih opažanja, da je Soštari(^eva slika pete noge točna, ne može se 



